Справа № 522/25693/25-Е
Провадження № 2/522/783/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 січня 2026 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участі секретаря судового засідання - Навроцької Є.І.,
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси 26.11.2025 року через систему «Електронний суд» надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення дитиною навчання, чи до досягнення дитиною двадцяти трьох річного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі. 08 грудня 2022 року шлюб між ними було розірвано згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси.
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області 27 січня 2014 року ухвалено - стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до досягнення старшою дитиною, ОСОБА_3 повноліття. Стягнення аліментів розпочати з 21 червня 2013 року.
ОСОБА_3 досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим було закрито 14.07.2025 року ВП № 68706948 та відповідно державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шевченко М.Т. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 62212439 щодо примусового виконання виконавчого листа № 278/2808/13-ц виданого 13.02.2020.
На даний час повнолітній син сторін - ОСОБА_3 продовжує навчатися у Професійно-технічному училищі бізнесу та комерції у м. Гамбург. ОСОБА_5 навчається на денній формі навчання, 5-денний робочий тиждень. ОСОБА_5 приділяє багато уваги та зусиль навчанню, гарно та старанно навчається, також паралельно вивчає німецьку мову. ОСОБА_3 працює по декілька годин на місяць, ці кошти він витрачає на підтримку свого фізичного розвитку, здоров`я та оплату за користування спортивним залом. Також щомісячно витрачається значна сума коштів на медичне обслуговування щомісяця стоматологічних послуг, які необхідні ОСОБА_6 . Навчання ОСОБА_7 вимагає значних витрат. Відповідно на даний час ОСОБА_5 потребує матеріальної допомоги та підтримки батьків, оскільки під час навчання сина необхідно забезпечити харчуванням, навчальним приладдям, канцтоварами, відповідним одягом, взуттям та іншими речами повсякденного вжитку, придбання літератури та різного роду навчальних комп`ютерних програм, крім того він навчається на курсах іноземної мови, вивчаючи німецьку мову.
Термін закінчення навчання сина в у Професійно-технічному училищі бізнесу та комерції становить до 31 липня 2027 року.
Матеріали позову суддя отримала 27.11.2025 року.
Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 2055011 від 27.11.2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована з 25.06.2014 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 2055045 від 27.11.2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована з 25.06.2014 року за адресою: АДРЕСА_1 . 
Ухвалою суду від 28.11.2025 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 06.01.2026 року.
У судове засідання 06.01.2026 року з`явився ОСОБА_2 , позов визнав частково, а саме у розмірі 1/15 частки, оскільки відомостей щодо необхідності витрат на проживання, оплату проїзду, витрат на медичне обслуговування, профспілкові збори Професійно-технічного училища бізнесу та комерції у м. Гамбург, підручники, посібники, зошити в місці проживання, а саме в Німеччині позивачкою подано не було. Він не відмовляється платити аліменти на утримання повнолітнього сина, однак вважає визначений розмір в частині 1/6 від доходу є надмірним для нього тягарем, а також такий розмір не доведено позивачкою «поза розумним сумнівом». Він є особою з інвалідністю внаслідок війни (непрацездатним, мені присвоєно 2 групу інвалідності). Крім того має статус УБД, ветерана АТО, ветерана ЗСУ та ветерана російсько-української війни. Разом з цим він проживаю сам, і за станом здоров`я не може керувати транспортними засобами чи повноцінно функціонувати, у зв`язку з чим значна частина його заробітку (доходу) витрачається на ліки, послуги з таксі та послуги з прибирання помешкання, в якому він проживає. На даний момент він сплачую аліменти на утримання дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу). Також в провадженні Приморського районного суду міста Одеси перебуває цивільна справа № 522/25694/25-E за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на ще одну нашу дитину - ОСОБА_4 , де позивачкою також заявлено вимогу про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу).  ОСОБА_3 є працездатним, працює та заробляє кошти на підтримку свого фізичного розвитку, здоров`я та оплату за користування спортивним залом (підтверджується змістом позовної заяви). Крім того повнолітній ОСОБА_5 отримує додаткові кошти від Професійно-технічного училища бізнесу та комерції у м. Гамбург, оскільки під час навчального тижня у вищезазначеному закладі освіти студенти два дні здобувають теоретичні знання, а три дні виконують практичні завдання, за які отримують кошти. В Гамбурзі позивачка та діти отримали чотирьох кімнатну квартиру в центрі міста, вони отримують соціальну допомогу у розмірі близько 500€ на особу, а також компенсацію від держави за сплату житлово-комунальних послуг, тобто повністю перебувають на державному забезпеченні.
ОСОБА_1 та її представник - адвокат Чирва О.В., третя особа ОСОБА_3 про причини неявки у судове засідання суд не повідомили.
Суд оголосив про перехід до стадії проголошення рішення, орієнтований час проголошення - 08.01.2026 року.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 24.11.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції м. Севастополя між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 898.
Від шлюбу у сторін народилися діти:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.09.2009 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є здобувачем освіти у професійно-технічному училищі (денна форма навчання, 5-денний робочий тиждень) за програмою вищого комерційного училища. Дата зарахування: 01.08.2025 року; кінець навчального року: 31.07.2026 року; очікувана дата завершення навчання: 31.07.2027 року, про що свідчить довідка про навчання від 04.09.2025 року, виданої Професійно-технічного училищем бізнесу та комерції у м. Гамбург (училище № 5926) (а.с. 23). Доказів щодо навчання без отримання оплати (стипендія чи інше) суду не надано.
Вирішуючи спір суд виходить із наступного.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Положеннями ст.ст. 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).
Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. 
Верховий Суд у постанові від 29.01.2018 року у справі № 622/373/16-ц роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). 
У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. 
Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).
Такий висновок викладений також у постанові Верховного Суду від 25.02.2020 року у справі № 521/4397/17.
Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Відповідач ОСОБА_2 позов визнає частково, не відмовляється від сплати аліментів на спільну дитину. 
При цьому відповідач наголошує, що згідно законодавства позивачка отримує соціальну допомогу на дітей.
Судом встановлено, що позивачка разом з дітьми проживає в Німеччині з 2022 року, тобто мають статус тимчасового захисту в Німеччині, та отримують соціальну допомогу Burgergeld (Burgergeld) від Центру зайнятості (Jobcenter), що покриває базові витрати.
У відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд зауважує, що стороною позивачки не було надано жодного доказу вартості навчання, підручників, навчального приладдя, навчальних комп`ютерних програм, курсів іноземної мови.
Позивачка просить стягнути аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідного віку, між даний розмір частки стороною позивачки не доведений належними та допустимими доказами.
Проте, з урахуванням часткового визнання ОСОБА_2  позову, судом вбачаються підстави для стягнення аліментів у розмірі 1/15 частки з усіх видів доходів аліментів щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення дитиною навчання, тобто до 31.07.2027 року.
Суд відмовляє у вимозі щодо стягнення аліментів у розмірі із зазначенням «але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідного віку», оскільки вказане не передбачено чинним законодавством щодо стягнення аліментів на користь повнолітньої дитини.
З урахуванням викладеного, позов підлягає частковому задоволенню.
Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 180-183, 185, 193, 198-201 СК України, ст.ст. 1, 2, 5, 10-13, 43, 44, 49, 76-81, 89, 141, 223, 247, 258, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/15 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.11.2025 року та до закінчення ним навчання - до 31.07.2027 року.
Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
В іншій частині вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України.
Повний текст рішення суду складено 08.01.2026 року.

Суддя: Домусчі Л.В.