П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/5085/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маслоід Олена Степанівна 
Суддя-доповідач - Моніч Б.С. 
03 лютого 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Моніча Б.С. 
суддів: Гонтарука В. М.  Білої Л.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" про визнання протиправною та скасування довідки №167/Д від 05.02.2025 медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області" та зобов`язання відповідача провести повторний медичний огляд.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем 05.02.2025 проведено обстеження та медичний огляд відносно нього та прийнято постанову, оформлену довідкою №167/Д, про визнання позивача придатним до військової служби. Водночас на переконання позивача така постанова прийнята без врахування всіх обставин та наданої ним медичної документації, а тому є протиправною та підлягає скасуванню. 

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Позивач є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 .
05.02.2025 позивач пройшов медичний огляд у медичній (військово-лікарській) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області", за результатами якого складено довідку №167/Д.
Комісія дійшла висновків: «Наслідки закритого імпресійного перелому латерального відростка правої великогомілкової кістки (17.05.2024) у вигляді консолідованого перелому без порушення функції» Травма, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. (Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 23.08.2024 №50/28/14-8702); "Двобічний гонартроз І ст без порушення функції суглобів". Захворюваним, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби; "Розлад акомодації легкого ступеня. Астигматизм легкого ступеня обох очей з гостротою зору 0,5/05, з корекцією 0,9/0,8". Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби.
На підставі статті 61в, 78в графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності (непридатності) до військової служби, служби у військовому резерві (наказ МВС України від 03.04.2017 №285), позивача визнано придатним до військової служби.
Рішення про придатність позивача приймалось із урахуванням виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 353 в період з 20.05.2024 по 02.06.2024 (діагноз – закритий імпресійний перелом правого латерального виростку великогомілкової кістки без зміщення, синовіїт); виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 409 в період з 02.06.2024 по 10.06.2024 (діагноз - закритий імпресійний перелом правого латерального виростку великогомілкової кістки без зміщення, синовіїт); виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 24/1090, 24/1179 в період з 26.08.2024 по 09.09.2024, з 13.09.2024 по 23.09.2024 (діагноз – S82.38 – закритий імпресійний перелом правого латерального виростку великогомілкової кістки без зміщення); результат МРТ правого колінного суглобу від 18.08.2024 (діагноз – застаріле пошкодження ПХЗ 1 ступеня правого колінного суглобу. Мінімальний ексудативний синовіт правого колінного суглоба. Консолідований трабекулярний перелом заднього відділу латерального виростка правої великогомілкової кістки без деформації кістки); результат МРТ правого колінного суглобу від 06.11.2024 (діагноз – Мінімальне пошкодження заднього рога медіального менікса (Stoller 1). Наявність короткої медіопателярної складки. Застаріле пошкодження ПХЗ 1 ступеня правого колінного суглоба. Мінімальний ексудативний синовіт правого колінного суглоба); результат МРТ лівого колінного суглобу від 06.11.2024 (діагноз – мінімальне пошкодження заднього рога медіального менікса (Stoller 1). Наявність короткої медіопателярної складки. Невиражений супрапателярний бурсит, ентезопатія сухожилка медіальної головки литкового м`яза. Кіста Бейкера лівого колінного суглоба), результатів рентгеноскопії правого та лівого колінних суглобів № 173 від 05.02.2025 (діагноз – лівобічний деформуючий гонартроз 1 ст. з ознаками синовіїту, правобічний деформуючий гонартроз 1 ст. з ознаками синовіїту).
Водночас позивач заперечує обґрунтованість довідки №167/Д, посилаючись на те, що комісія нібито не врахувала всю надану ним медичну документацію і що при винесенні рішення не були проведені додаткові обстеження, необхідні для об`єктивної оцінки функції колінних суглобів.
Позивач звертає увагу на наявність консультативного висновку ревматолога від 08.02.2025, який, на його думку, підтверджує наявність захворювань, що впливають на придатність до служби. Позивач стверджує, що саме неврахування вказаного висновку та непроведення додаткових досліджень свідчать про порушення процедури при прийнятті рішення ВЛК.
21.03.2025 представник позивача звернувся до Центральної медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України» про перегляд рішення відповідача №167/Д від 05.02.2025.
Листом від 02.04.2025 представника позивача повідомлено про відсутність підстав для перегляду рішення відповідача від 05.02.2025.
Не погоджуючись з довідкою відповідача №167/Д від 05.02.2025, позивач звернувся до суду з цим позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи не вбачається порушення відповідачем вимог Положення №285 щодо порядку організації та проведення медичного огляду, належного оформлення довідки чи прийняття рішення в межах компетенції.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року та прийняти нове, яким позов задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що під час проведення медичного огляду відповідачем належним чином не було враховано та розглянуто надані позивачем медичні документи, при проходженні М(ВЛ)К його не було оглянуто лікарем іншої спеціальності з метою встановлення об`єктивного діагнозу - підтвердження консультативний висновок ревматолога від 28.02.2025. 
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначив про правильність висновків суду першої інстанції, тому просив її залишити без задоволення. 

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами частини першої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Діяльність медичних (військово-лікарських) комісій системи МВС регламентується Положенням про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженим наказом МВС України від 03.04.2017 № 285, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.04.2017 за № 559/30427 (далі – Положення №285, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 2 розділу І Положення №285 передбачено, що основними завданнями М(ВЛ)К є:
1) визначення за станом здоров`я та фізичного розвитку, а для окремих видів службової діяльності, крім цього, за індивідуальними психофізіологічними особливостями, придатності кандидатів на службу в поліції, кандидатів на навчання за державним замовленням у закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - ЗВО), здобувачів вищої освіти за державним замовленням у ЗВО, придатності поліцейських до подальшої служби в поліції, проходження служби у відрядженні за кордоном;
2) визначення за станом здоров`я та фізичного розвитку придатності кандидатів на військову службу за контрактом, у військовому резерві, кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах Національної гвардії України (далі - ВВНЗ), курсантів, військовослужбовців Національної гвардії України (далі - військовослужбовці) до подальшого проходження військової служби;
3) визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв) поліцейських, військовослужбовців, колишніх поліцейських, осіб, звільнених з військової служби, а також колишніх осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - колишні особи рядового і начальницького складу);
4) визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв), що спричинили смерть (загибель) поліцейських, військовослужбовців, колишніх поліцейських, осіб, звільнених з військової служби, колишніх осіб рядового і начальницького складу;
5) визначення придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням;
6) проведення лікарсько-льотної експертизи щодо кандидатів на службу в поліції, поліцейських, кандидатів на військову службу за контрактом, військовослужбовців, працівників поліції та Національної гвардії України (далі - НГУ), які претендують на призначення або призначені на посади льотного складу, персоналу з управління повітряним рухом, персоналу з керування безпілотними авіаційними комплексами (далі - БпАК);
7) формування висновку про необхідність забезпечення особи з обмеженнями повсякденного функціонування допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) за формою, наведеною в додатку до Порядку забезпечення допоміжними засобами реабілітації (технічними та іншими засобами реабілітації) осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю та інших окремих категорій населення і виплати грошової компенсації вартості за самостійно придбані такі засоби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2012 року №321 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 грудня 2023 року №1306).
Пунктами 1-3 розділу ІІ Положення №285 передбачено, що лікарська та військово-лікарська експертизи проводяться штатними та позаштатними М(ВЛ)К. Лікарсько-льотна експертиза проводиться позаштатними ЛЛК, які утворюються у штатних М(ВЛ)К (за потреби).
Штатними М(ВЛ)К є Центральна медична (військово-лікарська) комісія (далі - ЦМ(ВЛ)К) Державної установи «Головний медичний центр Міністерства внутрішніх справ України» (далі - ДУ ГМЦ), М(ВЛ)К державних установ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України» по областях, місту Києву та Київській області (далі - ДУ ТМО).
ЦМ(ВЛ)К - штатна М(ВЛ)К, на яку покладається організація лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз у ЗОЗ МВС. ЦМ(ВЛ)К здійснює координацію діяльності М(ВЛ)К ДУ ТМО та позаштатних М(ВЛ)К з питань проведення лікарської та військово-лікарської експертиз.
Пунктами 5-7 розділу ІІ Положення №285 визначено, що до складу штатних М(ВЛ)К входять голова (начальник) комісії, лікарі, медичні реєстратори.
Начальник ЦМ(ВЛ)К призначається наказом начальника ДУ ГМЦ за погодженням із керівником структурного підрозділу апарату МВС, на якого покладено функції формування і реалізації державної політики у сфері охорони здоров`я (далі - структурний підрозділ апарату МВС з охорони здоров`я).
Заступники начальника ЦМ(ВЛ)К призначаються наказом начальника ДУ ГМЦ за погодженням начальника ЦМ(ВЛ)К та керівника структурного підрозділу апарату МВС з охорони здоров`я.
Голова (начальник) М(ВЛ)К ДУ ТМО призначається начальником ДУ ТМО за погодженням начальника ЦМ(ВЛ)К та керівника структурного підрозділу апарату
МВС з охорони здоров`я.
Штатні М(ВЛ)К мають штампи, печатки.
Штатні М(ВЛ)К комплектуються лікарями, які мають сертифікат лікаря - спеціаліста за відповідною лікарською спеціальністю, свідоцтво про присвоєння кваліфікаційної категорії.
Функції штатних М(ВЛ)К: 1) організація та проведення лікарської і військово-лікарської експертиз; 2) розгляд звернень, заяв і скарг з питань лікарської і військово-лікарської експертиз, аналіз та узагальнення результатів розгляду; 3) контроль за проведенням лікарської і військово-лікарської експертиз у підзвітних позаштатних М(ВЛ)К, затвердження (незатвердження) чи скасування їхніх рішень, надання їм (за потреби) методичної і практичної допомоги; 4) перевірка і узагальнення результатів роботи підзвітних М(ВЛ)К; 5) надання роз`яснень, вказівок, рекомендацій з питань лікарської та військово-лікарської експертиз підзвітним М(ВЛ)К; 6) організація навчання лікарів ЗОЗ МВС з питань проведення лікарської і військово-лікарської експертиз; 7) організація роботи ЛЛК у ЗОЗ МВС (за потреби); 8) подання до ЦМ(ВЛ)К річних звітів.
Штатні М(ВЛ)К мають право: 1) запитувати за потреби документацію, яка необхідна для виконання покладених на них функцій; 2) залучати лікарів ЗОЗ МВС до розв`язання питань проведення лікарської та військово-лікарської експертиз; 3) направляти особу, яка проходить лікарську або військово-лікарську експертизу, на обстеження до ЗОЗ МВС, інших ЗОЗ; 4) переглядати власні рішення і рішення підзвітних М(ВЛ)К (за наявності підстав).
У пункті 4 розділу І Положення №285 зазначено, що рішення М(ВЛ)К щодо придатності (непридатності) осіб до військової служби приймаються відповідно до Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності (непридатності) до військової служби, служби у військовому резерві (додаток 3) (далі - Розклад хвороб), Пояснення щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності (непридатності) до військової служби, служби у військовому резерві (додаток 4) та Таблиці додаткових вимог до стану здоров`я (додаток 5) (далі - ТДВ).
Відповідно до пунктів 1, 3, 9, 11, 14 Розділу ІІІ Положення №285 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку осіб на дату огляду в цілях визначення придатності до служби в поліції, військової служби, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням. Під придатністю до служби в поліції, військової служби в цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку осіб, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки в поліції та обов`язки військової служби в НГУ в мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не збігаються з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участю провідних (головних) медичних фахівців ЗОЗ МВС, під час якого може бути прийнято рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, форму якого наведено в додатку 7 до цього Положення (далі - направлення на медичний огляд), оформлюється підрозділами кадрового забезпечення поліції, командуванням головного органу військового управління, оперативно-територіальних об`єднань, з`єднань, військових частин НГУ (далі - військові частини).
До початку медичного огляду особам проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакцію мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначаються група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ.
Медичний огляд особи в М(ВЛ)К проводиться з обов`язковим обстеженням лікарями: терапевтом, хірургом, невропатологом, офтальмологом, отоларингологом, дерматологом, стоматологом, психіатром та лікарем-психологом (практичним психологом) ЗОЗ МВС, а за медичними показаннями - лікарями інших спеціальностей. Жінки обов`язково обстежуються гінекологом.
Кожен лікар - член М(ВЛ)К вносить до Акта медичного огляду анамнестичні та об`єктивні дані, діагноз виявлених захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв), робить власний висновок щодо придатності особи до служби. За необхідності особа, яка проходить медичний огляд, направляється лікарем М(ВЛ)К до лікарів інших спеціальностей та на додаткові обстеження для обґрунтування діагнозу.
Згідно з пунктом 19 розділу ІІІ Положення №285 за результатами проходження медичного огляду та вивчення даних про особу, яка проходить медичний огляд, М(ВЛ)К приймає експертне рішення у формі постанови щодо придатності (непридатності) особи до служби, причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв), що відображається в заключній частині Акта медичного огляду. Залежно від результату медичного огляду оформляються такі документи: Довідка медичної (військово-лікарської) комісії (додаток 16) (далі - Довідка М(ВЛ)К) або Свідоцтво про хворобу (додаток 17). Інформація про прийняте М(ВЛ)К рішення вноситься до Книги обліку документації медичної (військово-лікарської) комісії (додаток 18) (далі - Книга обліку документації).
За результатами лікарської (військово-лікарської) експертизи М(ВЛ)К приймають рішення (постанови) М(ВЛ)К, які включають відомості про діагноз, придатність (непридатність) до служби в поліції або НГУ та причинний зв`язок захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).
Відповідно до пункту 21 розділу ІІІ Положення №285 у разі незгоди з рішенням штатної М(ВЛ)К особа, яка проходила медичний огляд, може оскаржити його в ЦМ(ВЛ)К. Рішення (постанови) ЦМ(ВЛ)К можуть бути оскаржені в судовому порядку.
У пунктах 11, 13 розділу Х Положення №285 вказано, що у разі якщо за результатами розгляду звернення особи немає підстав для задоволення її прохання, постанова М(ВЛ)К не оформлюється. Особі, яка звертається, надається письмове роз`яснення.
Постанова М(ВЛ)К про придатність військовослужбовця (резервіста) до військової служби оформлюється Довідкою М(ВЛ)К і затвердженню штатною М(ВЛ)К не підлягає.
Як встановлено судом, 05.02.2025 позивач пройшов медичний огляд у медичній (військово-лікарській) комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Вінницькій області", за результатами якого складено довідку №167/Д, відповідно до якої комісія дійшла таких висновків: «Наслідки закритого імпресійного перелому латерального відростка правої великогомілкової кістки (17.05.2024) у вигляді консолідованого передому без порушення функції» Травма, ТАК, пов`язана з захистом Батьківшини. (Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 23.08.2024 №50/28/14-8702); «Двобічний гонартроз І ст без порушення функції суглобів». Захворюваним, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби; «Розлад акомодації легкого ступеня. Астигматизм легкого ступеня обох очей з гостротою зору 0,5/05, з корекцією 0,9/0,8». Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби.
На підставі статті 61в, 78в графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності (непридатності) до військової служби, служби у військовому резерві (наказ МВС України від 03.04.2017 №285), позивача визнано придатним до військової служби.
Позивач вказує на те, що під час проведення його медичного огляду відповідачем встановлено порушено процедуру огляду, а саме: належним чином не були враховані медичні документи, надані позивачем для оцінки стану його здоров`я; не було проведено додаткових обстежень, які є обов`язковими у разі наявності відповідних медичних показань, зокрема за профілем функції колінних суглобів.
Колегія суддів відмічає, що суд першої інстанції вірно вказав, що в межах адміністративного процесу суд не може надавати оцінку діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідженні медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті розкладу хвороб, оскільки суд не є фахівцем у медичній галузі.
Так, Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 по справі № 806/526/16 зазначив: "…що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі".
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію конкретних статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі № 810/5009/18, де зроблено правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.
Аналогічна позиція викладена зокрема і в постановах Верховного Суду від 26.02.2025 у справі № 600/3273/22-а та від 26.02.2025 у справі № 240/13173/22.
Таким чином, навіть за умови, що позивач посилається на результати іншого медичного обстеження від 08.02.2025 як такі, що, на його переконання, містять більш точний або об`єктивний діагноз, колегія суддів зазначає, що оцінка правильності встановлення діагнозу, визначення ступеня придатності до військової служби, а також доцільності застосування тих чи інших методів медичного обстеження належить до виключної компетенції медичних (військово-лікарських) комісій та потребує спеціальних знань у галузі медицини. Відтак такі питання не можуть бути предметом судового контролю в межах адміністративного судочинства.
Натомість повноваження суду обмежуються перевіркою дотримання відповідачем визначеної законом процедури прийняття рішення, наявності у нього відповідної компетенції, а також відповідності оскаржуваного рішення вимогам законодавства щодо форми та порядку його ухвалення.
Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доказів порушення відповідачем вимог Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 №285, у частині організації та проведення медичного огляду, оформлення довідки М(ВЛ)К чи прийняття рішення поза межами наданих повноважень, матеріали справи не містять.
Крім того, колегія суддів враховує, що чинним нормативним регулюванням передбачено спеціальний адміністративний порядок перегляду рішень штатних М(ВЛ)К. Зокрема, у разі незгоди з таким рішенням особа має право звернутися до Центральної медичної (військово-лікарської) комісії МВС України.
Як убачається з матеріалів справи, за результатами розгляду звернення представника позивача Центральною медичною (військово-лікарською) комісією МВС України листом від 02.04.2025 повідомлено про відсутність підстав для перегляду рішення, оформленого довідкою М(ВЛ)К від 05.02.2025 №167/Д, та підтверджено, що воно прийняте з дотриманням вимог Положення №285 і чинного законодавства. При цьому позивачу роз`яснено право на проходження повторного медичного огляду у разі зміни або погіршення стану здоров`я за відповідним направленням з підрозділу за місцем проходження служби.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що станом на час розгляду справи відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача провести повторний медичний огляд позивача, оскільки підстави, передбачені Положенням №285, для цього не встановлені.
Разом із тим суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивач не позбавлений права у майбутньому ініціювати повторне направлення на медичний огляд у встановленому порядку у разі зміни стану здоров`я, що узгоджується з положеннями чинного законодавства та не порушує його прав та законних інтересів.
З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для скасування довідки медичної (військово-лікарської) комісії від 05.02.2025 №167/Д.
Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з дослідженням усіх основних питань, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування не вбачається.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Відповідно до вимог ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Моніч Б.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Гонтарук В. М.    Біла Л.М.