РІШЕННЯ
Іменем України
04 лютого 2026 року 
м. Київ
справа № 990/417/25
адміністративне провадження № П/990/417/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Желєзного І. В.,
суддів: Білак М. В., Єресько Л. О., Загороднюка А. Г., Соколова В. М.,
розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 990/417/25 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним і скасування рішення,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1. У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду як до суду першої інстанції із позовною заявою до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС України, Комісія), у якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення ВККС України від 04 серпня 2025 року № 246/ас-25 про визнання її такою, що не підтвердила здатність здійснювати правосуддя в апеляційному господарському суді;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути питання щодо підтвердження здатності позивачки здійснювати правосуддя в апеляційному господарському суді з урахуванням висновків Верховного Суду за результатом розгляду позову.
2. На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що подолала всі етапи конкурсу оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23, отримавши за результатами співбесіди 737,8 балів, з яких за критеріями доброчесності та професійної етики - 300 балів із 300 можливих. Разом із цим, рішенням ВККС України в пленарному складі від 04 серпня 2025 року № 246/ас-25 ОСОБА_1 визнано такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя в апеляційному господарському суді.
3. На думку позивачки, рішення Комісії від 04 серпня 2025 року № 246/ас-25 не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких ВККС України дійшла відповідних висновків. До того ж, оскаржуване рішення Комісії не відповідає критеріям обґрунтованості, визначеним статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), що є самостійною та достатньою підставою для визнання його протиправним і скасування.
4. ОСОБА_1 вважає, що висновок Комісії про відсутність підтвердження законності отриманих доходів є суперечливим і вочевидь не відповідає вимогам закону та дослідженої інформації ВККС України. Визначення Комісією відсутності об`єктивного підтвердження законності факту отримання кандидатом у 2016- 2019 роках доходу від ПРАТ Балцем (ПАТ Євроцемент-Україна) та ДП «Краматорський завод «Пушка» не ґрунтується на жодній нормі закону. 
5. Натомість позивачка зазначила, що з отриманого доходу ОСОБА_1 було сплачено податок, загалом за період з 2016-2024 рік єдиного податку 1 163 959 грн 92 коп., а єдиного соціального внеску 108 608 грн 06 коп. Крім того, стосовно ОСОБА_1 було проведено камеральну податкову перевірку і щодо взаємовідносин із клієнтами не було жодних зауважень. Отже, доходи обліковані та з доходів сплачено податки. Ні податковим органом, ні ПРАТ Балцем (ПАТ Євроцемент-Україна) та ДП «Краматорський завод «Пушка» не ставилось під сумнів і не оскаржувалися правочини з ОСОБА_1 . Не має жодної інформації, яка б давала обґрунтований сумнів щодо правомірності отримання доходів від ПРАТ Балцем (ПАТ Євроцемент-Україна) та ДП «Краматорський завод «Пушка». Законність джерела походження доходу не спростовується жодною фактичною обставиною.
6. ОСОБА_1 указала, що її дії були спрямовані на набуття доходу/грошових коштів, що не суперечило вимогам законодавства, правилам професійної етики та було добросовісним. Вартість об`єктів цивільних прав (транспортних засобів, грошових накопичень), набутих ОСОБА_1 відповідало розміру доходів, отриманих із законних джерел у періоди, в яких відбувалась співпраця з ПРАТ Балцем (ПАТ Євроцемент-Україна) та ДП «Краматорський завод «Пушка». При цьому, ніяких безоплатних, безтоварних операцій не встановлено, ніяких фактів приховування отримання доходу так само не встановлено. Підстави та порядок набуття доходу ОСОБА_1 не має очевидних ознак невідповідності вимогам законодавства, повністю відповідає вимогам податкового законодавства та правилам бухгалтерського обліку.
7. На переконання позивачки, під час здійснення підприємницької діяльності в 2016- 2019 роках та надалі ОСОБА_1 дотримано вимоги антикорупційного законодавства, законодавства про оцінку та оціночну діяльність, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, податкового законодавства, нормативних актів Національного банку України, інших нормативно правових актів.
8. ОСОБА_1 також зазначила, що в рішенні ВККС України не зазначено яким самим показникам професійної етики та доброчесності не відповідає кандидат та згідно яких норм права, положень та духу якого Закону визначається обов`язок, зміст, обсяг достатніх, вагомих та чітких обґрунтованих пояснень. Тобто, якими нормами права обґрунтовується достатність, вагомість, чіткість та обґрунтованість пояснень джерела походження доходу, та всупереч яких норм права ОСОБА_1 отримала доходи з 2016 року. Зі змісту рішення Комісії залишилось не зрозумілим критерії за якими ВККС України оцінювала законність джерела походження доходу, достатність, вагомість і обґрунтованість пояснень.
9. Водночас, ОСОБА_1 надавала пояснення і документи на підтвердження не просто підстав отримання доходів, а й змісту правової допомоги (на скільки це було етично і на скільки законним було вимагати розкриття адвокатської таємниці з боку членів Комісії має бути предметом окремого розгляду). Кандидат жодного разу не відмовилась від надання відповіді та намагалась повно і в межах дотримання адвокатської таємниці надати відповідь й документальне підтвердження. Інших фактичних обставин судовим рішенням, актом податкової перевірки тощо, які б давали сумнів в законності отриманих доходів не має. На думку позивачки, не може вважатися законна підприємницька діяльність, діяльність адвоката, незважаючи на розмір гонорару/доходу, порушенням етики і вважатися неприпустимою поведінкою у професійному житті.
Позиція інших учасників справи
10. У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 ВККС України зазначила, що заперечує проти задоволення позовної заяви ОСОБА_1 .
11. Комісія вказала, що факти та обставини, які мали значення і стали підставою для прийняття ВККС України оскаржуваного рішення, а також правові підстави та мотиви прийняття саме такого рішення докладно, у повному обсязі в ньому наведені, його зміст відповідає суті законодавчого регулювання, що свідчить про вмотивованість такого рішення. Матеріали досьє кандидата на посаду судді ОСОБА_1., включно з її письмовими поясненнями, а також усними поясненнями були ретельно проаналізовані Комісією. Однак, попри всебічний аналіз, ці пояснення не спростували сумнівів Комісії.
12. На переконання ВККС України, ОСОБА_1 не надала достатніх, вагомих та чітких обґрунтованих пояснень стосовно законності походження та отримання кандидатом грошових коштів (доходу, виплаченого самозайнятій особі) у значних розмірах від ПРАТ Балцем (ПАТ Євроцемент-Україна) та ДП «Краматорський завод «Пушка», з якими вона працювала та яким надавала правову допомогу, що ставить під сумнів відповідність кандидата критерію доброчесності.
13. Комісія звернула увагу, що під час з`ясування відповідності кандидата критеріям доброчесності та професійної етики, встановлюється (оцінюється), серед іншого, законність походження активів кандидата на посаду судді (судді) та членів його сім`ї, а також близьких осіб. Водночас доброчесність судді передбачає не лише чесність у прийнятті рішень, але й прозорість у фінансових питаннях, відсутність сумнівів щодо походження майна та статків, що є проявом «найвищого ступеня довіри» для суддів, особливо тих, хто претендує на посаду в апеляційному суді. Разом із цим, на думку ВККС України, ОСОБА_1 не підтвердила законності отриманих доходів, що в свою чергу свідчить про істотну невідповідність кандидата показникам професійної етики та доброчесності.
14. ВККС України вважає, що підстави для оскарження і скасування рішення Комісії від 04 серпня 2025 року № 246/ас-25, яким ОСОБА_1 визнано такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя в апеляційному господарському суді - відсутні. При цьому, Комісія при здійсненні своїх повноважень не вийшла за межі своєї компетенції і при реалізації дискреційних повноважень дотрималася вимог до діяльності суб`єктів владних повноважень, закріплених у частині другій статті 2 КАС України. Так, Комісія дискреційне повноваження використала з метою, з якою воно було надано; з урахуванням принципу обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), пропорційно, розсудливо.
15. У зв`язку з викладеним ВККС України просить відмовити ОСОБА_1 у задоволені позову в повному обсязі.
16. 30 вересня 2025 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, у якій позивачка зазначила, що у відзиві не має жодного коментаря, щодо встановленого обсягу доказування. Для кандидата, не є зрозумілим в чому саме було істотним порушення, а також чому в рішенні зазначено пункт 17 Єдиних показників для оцінки доброчесності та професійної етики судді (кандидата на посаду судді), затверджених рішенням Вищої ради правосуддя від 17 грудня 2024 року № 3659/0/15-24, які саме умови цього пункту кандидатом не виконувалися. Водночас порушення пункту 21 Єдиних показників для оцінки доброчесності та професійної етики судді (кандидата на посаду судді) «Законність джерел походження прав на об`єкти цивільних прав» в рішенні Комісії не зазначалося.
17. ОСОБА_1 вважає, що з тексту відзиву не можна відшукати відповідь чим спростовується законність джерела доходу, які докази вказали на не доброчесність кандидата, які мотиви, підстави, обґрунтування та яка логіка щодо висновку про незаконне джерело доходу кандидата. Не має у відзиві жодного пояснення, чому саме пункт 17, коли у відзиві відповідач пояснює позицію сумнівами в законності джерел доходів.
18. На переконання позивачки, відповідач у відзиві не навів аргументів щодо спростування доводів позову, а тому просить позов задовольнити.
Рух справи у Верховному Суді
19. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 08 вересня 2025 року відкрив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ВККС України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, вирішив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження колегією суддів у складі п`яти суддів, призначив справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Установлені у справі обставини та зміст спірних правовідносин
20. ВККС України рішенням від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) оголошено конкурс на зайняття 550 вакантних посад суддів в апеляційних судах, з яких в апеляційних господарських судах - 58.
21. ОСОБА_1 звернулася до ВККС України із заявою про участь у вказаному конкурсі, як особа, яка відповідає вимогам, визначеним пунктом 3 частини першої статті 28 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII), тобто має досвід професійної діяльності адвоката, в тому числі щодо здійснення представництва в суді та/або захисту від кримінального обвинувачення щонайменше сім років.
22. Рішенням Комісії від 04 березня 2024 року № 84/ас-24 ОСОБА_1 допущено до проходження кваліфікаційного оцінювання та участі в Конкурсі.
23. ВККС України рішенням від 19 червня 2024 року № 184/зп-24 призначено кваліфікаційне оцінювання в межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних господарських судах 159 кандидатів, в тому числі ОСОБА_1 .
24. Рішенням Комісії від 19 березня 2025 року № 56/зп-25 затверджено загальні результати першого етапу «Складання кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних господарських судів у межах конкурсу, за результатами якого ОСОБА_1 отримала 354,8 бала. 
25. Цим же рішенням до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди» допущено 83 кандидатів на посади суддів апеляційних господарських судів, які успішно склали кваліфікаційний іспит, зокрема ОСОБА_1 . Крім того встановлено, що другий етап кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних господарських судів у межах конкурсу, проводиться Комісією у складі Другої палати.
26. Протоколом повторного розподілу між членами ВККС України від 20 березня 2025 року доповідачем за результатами розгляду матеріалів кандидата на посаду судді апеляційного господарського суду ОСОБА_1. визначено члена Комісії Луганського В. І.
27. 11 квітня 2025 року Комісія звернулась до кандидатів на посади суддів апеляційних господарських судів з листом № 21-2600/25, у якому запропоновано надати для долучення до досьє та оцінювання під час співбесіди пояснення та докази (за наявності), які, на думку кандидата, підтверджують його відповідність критеріям особистої та соціальної компетентності, за відповідною формою.
28. 22 квітня 2025 року ОСОБА_1 надіслала до ВККС України відповідні пояснення.
29. 26 червня 2025 року на адресу Комісії надійшов висновок Громадської ради доброчесності (далі - ГРД) про невідповідність кандидата на посаду судді ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики, затверджений 25 червня 2025 року.
29.1. ГРД указала, що відповідно до декларацій кандидата на посаду судді за 2022 - 2024 роки та відомостей з Державного реєстру речових прав 15 липня 2015 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 набула право власності на домоволодіння площею 200 кв. м та земельну ділянку площею 1000 кв. м, розташовані у м. Харкові, вартістю 2 101 700 грн (близько 96 000 дол. США) та 38 000 грн відповідно. Частка кандидата на посаду судді в домоволодінні та земельній ділянці становила 1/2. 
29.2. Згідно з відомостями з державного реєстру фізичних осіб - платників податків доходи кандидата на посаду судді з першого кварталу 2001 року до третього кварталу 2015 року становили лише 98 133 грн, включаючи сплачені податки та витрати на звичайну життєдіяльність кандидата на посаду судді за 14 років. 
29.3. За висновками ГДР, у кандидата на посаду судді були відсутні кошти для придбання цього домоволодіння. 
29.4. ГРД також зазначила, що згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав мати кандидата ОСОБА_2 23 липня 2021 року за договором купівлі-продажу набула право власності на квартиру, яка розташована у м. Харкові, загальною площею 37,9 кв. м вартістю 401 740 грн, а 27 липня 2021 року за договором купівлі продажу набула право власності на квартиру, яка розташована у м. Харкові, загальною площею 31.9 кв. м вартістю 1 039 115 грн. При цьому, сукупний дохід матері кандидата за 1999-2020 роках становить близько 370 000 грн, включаючи податки та витрати на звичайну життєдіяльність. 
29.5. Додатково ГРД надала Комісії інформацію, яка сама по собі не стала підставою для висновку, однак потребувала пояснень з боку кандидата.
29.6. Так, ГРД указала, що відповідно до декларацій кандидата на посаду судді за 2022- 2024 роки ОСОБА_1 15 лютого 2020 року набула право власності на: легковий автомобіль BMW Х6 2021 року випуску вартістю 3 084 355 грн (що за курсом НБУ становило 110 948 дол. США); легковий автомобіль LEXUS RX350 2015 року випуску вартістю 512 540 грн. При цьому ринкова вартість автомобіля LEXUS RX350 2015 року випуску навіть станом на 2025 рік становить більше 20 000 дол. США. Крім цього, згідно з декларацією ОСОБА_1 04 вересня 2024 року набула право безоплатного користування легковим автомобілем TOYOTA LAND CRUISER 2023 року випуску вартістю 3 523 738 грн, власником якого є її чоловік ОСОБА_3 .
29.7. Також кандидат на посаду судді як самозайнята особа задекларувала кошти від ПрАТ «Краматорський цементний завод - Пушка» у розмірі 1 200 000 грн та 3 697 397 грн, виплачені у 2016 році, від ПрАТ «Балцем» у розмірі 4 500 000 грн виплачені у 2017 році та 3 998 068 грн виплачені у 2019 році. При цьому, виплати від інших компаній становили від 617 до 60 000 грн. 
29.8. На переконання ГРД, на думку розсудливого спостерігача, легальність походження цих коштів викликає обґрунтовані сумніви.
30. Стосовно доводів, зазначених у висновку ГРД, ОСОБА_1 надала письмові та усні пояснення.
31. Комісією у складі Другої палати 01 липня 2025 року проведено співбесіду з ОСОБА_1 , під час якої обговорено результати дослідження досьє, відповідність кандидата показникам критеріїв особистої і соціальної компетентності, а також критеріїв доброчесності та професійної етики.
32. Рішенням Комісії у складі Другої палати від 01 липня 2025 року № 139/ас-25 визначено, що за результатами проходження процедури кваліфікаційного оцінювання кандидат на посаду судді апеляційного господарського суду ОСОБА_1 набрала 737,8 бала. Цим же рішенням відповідно до частини першої статті 88 Закону № 1402-VIII, у зв`язку з наявністю висновку ГРД, питання про підтвердження здатності ОСОБА_1 здійснювати правосуддя в апеляційному господарському суді винесено на розгляд Комісії у пленарному складі.
33. 01 серпня 2025 року ВККС України в пленарному складі рішенням № 246/ас-25 визнано ОСОБА_1 , такою, що не підтвердила здатність здійснювати правосуддя в апеляційному господарському суді. «За» визнання кандидата ОСОБА_1 такою, що підтвердила здатність здійснювати правосуддя, проголосував один член Комісії, «Проти» - дев`ять членів Комісії.
34. Вважаючи протиправним указане рішення ВККС України, ОСОБА_1 звернулася до суду із цим позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Релевантні джерела права й акти їх застосування. Оцінка доводів позовної заяви та аргументів учасників справи
35. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
36. Згідно із частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
37. Статтею 79 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII) установлено, що конкурс на зайняття вакантної посади судді проводиться відповідно до цього Закону та положення про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді, що затверджується ВККС України, з дотриманням вимог законодавства про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків.
38. Загальний порядок подання заяви та документів для участі в конкурсі, порядок проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді місцевого, апеляційного, вищого спеціалізованого судів або судді Верховного Суду та внесення за результатами конкурсу до Вищої ради правосуддя рекомендації про призначення кандидата на посаду судді визначено в Положенні про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді, затвердженому рішенням Комісії від 02 листопада 2016 року № 141/зп-16 (у редакції рішення Комісії від 29 лютого 2024 року № 72/зп-24) (далі - Положення). 
39. Принципами проведення конкурсу є справедливість, законність, публічність, прозорість, відкритість і рівність умов для його учасників, об`єктивність, неупередженість та повага до прав людини (пункт 1.3 Положення). 
40. Конкурс на зайняття вакантних посад суддів апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду або суддів Верховного Суду проводиться на основі рейтингу кандидатів за результатами кваліфікаційного оцінювання та з урахуванням особливостей, передбачених статтею 79-3 Закону (пункт 1.5 Положення).
41. Згідно із частиною другою статті 79-3 Закону № 1402-VIII в конкурсі на зайняття вакантної посади судді апеляційного суду може брати участь особа, яка відповідає вимогам до кандидата на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією, а також відповідає одній із вимог, визначених частиною першою статті 28 (для апеляційного суду) цього Закону.
42. Отже, необхідною умовою зайняття посади судді є проходження кваліфікаційного оцінювання з метою визначення здатності кандидата на посаду судді здійснювати правосуддя у відповідному суді.
43. Завдання, підстави, порядок проведення та етапи кваліфікаційного оцінювання визначено в главі 1 «Кваліфікаційне оцінювання суддів» розділу V «Кваліфікаційний рівень судді» Закону № 1402-VIII.
44. Частинами першою, другою, п`ятою статті 83 Закону № 1402-VIII визначено, що кваліфікаційне оцінювання проводиться ВККС України з метою визначення здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за визначеними законом критеріями.
45. Критеріями кваліфікаційного оцінювання є: 1) компетентність (професійна, особиста, соціальна тощо); 2) професійна етика; 3) доброчесність.
46. Порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Комісією.
47. Згідно з положеннями статті 85 Закону № 1402-VIII кваліфікаційний іспит для цілей кваліфікаційного оцінювання є основним засобом встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критерію професійної компетентності та проводиться в порядку, передбаченому статтею 74 Закону, з урахуванням особливостей, встановлених главою 1 розділу V Закону.
48. Кваліфікаційний іспит проводиться шляхом складання анонімних тестувань та практичного завдання. Анонімне тестування проводиться щодо когнітивних здібностей, історії української державності, загальних знань у сфері права та спеціалізації відповідного суду з урахуванням його інстанційності. Практичне завдання проводиться щодо спеціалізації відповідного суду з урахуванням його інстанційності.
49. Рішенням Комісії від 22 січня 2025 року № 20/зп-25 затверджено Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення (далі - Положення № 20/зп-25).
50. Пунктами 1.3- 1.6 розділу 1 Положення № 20/зп-25 передбачено, що завданням кваліфікаційного оцінювання є встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) вимогам до посади судді за критеріями компетентності (професійна, особиста, соціальна), доброчесності та професійної етики згідно з визначеними показниками.
Основними принципами кваліфікаційного оцінювання є автономність, запобігання конфлікту інтересів, об`єктивність, неупередженість, прозорість, публічність, рівність умов для суддів (кандидатів на посаду судді).
Кваліфікаційне оцінювання проводиться Комісією у складі, визначеному рішенням Комісії.
Кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: складання кваліфікаційного іспиту; дослідження досьє та проведення співбесіди.
51. Положенням № 20/зп-25 встановлено, що відповідність судді (кандидата на посаду судді) кожному з критеріїв оцінюється за відповідними показниками, а саме:
52. Відповідність критерію професійної компетентності оцінюється (встановлюється) за такими показниками: когнітивні здібності, знання історії української державності; загальні знання у сфері права; знання зі спеціалізації суду відповідного рівня; здатність практичного застосування знань у сфері права у суді відповідного рівня та спеціалізації. Кваліфікаційне оцінювання за критерієм професійної компетентності проводиться з урахуванням принципів інстанційності та спеціалізації. Показники відповідності судді (кандидата на посаду судді) критерію професійної компетентності оцінюються на підставі результатів складення кваліфікаційного іспиту (пункти 2.1, 2.2 розділу 2 Положення № 20/зп-25).
53. Відповідність критерію особистої компетентності оцінюється (встановлюється) за такими показниками: рішучість та відповідальність; безперервний розвиток (пункти 2.4-2.7 розділу 2 Положення № 20/зп-25).
54. Відповідність критерію соціальної компетентності оцінюється (встановлюється) за такими показниками: ефективна комунікація; ефективна взаємодія; стійкість мотивації; емоційна стійкість; ефективна комунікація (пункти 2.8- 2.12 розділу 2 Положення № 20/зп-25).
55. Відповідність критеріям доброчесності та професійної етики оцінюється (встановлюється) за такими показниками: незалежність; чесність; неупередженість; сумлінність; непідкупність; дотримання етичних норм і бездоганна поведінка у професійній діяльності та особистому житті; законність джерел походження майна, відповідність рівня життя судді (кандидата на посаду судді) або членів його сім`ї задекларованим доходам, відповідність способу життя судді (кандидата на посаду судді) його статусу. Для оцінки відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям доброчесності та професійної етики Комісією враховуються Єдині показники для оцінки доброчесності та професійної етики судді (кандидата на посаду судді), затверджені Вищою радою правосуддя (пункти 2.13, 2.14 розділу 2 Положення № 20/зп-25).
56. Згідно з пунктами 2.15, 2.16 розділу 2 Положення № 20/зп-25, показники критерію особистої компетентності, критерію соціальної компетентності, критеріям доброчесності та професійної етики оцінюються за результатами дослідження інформації, яка міститься у суддівському досьє (досьє кандидата на посаду судді), та співбесіди.
Для встановлення відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання за визначеними цим Положенням № 20/зп-25 показниками також може бути досліджено загальновідому і загальнодоступну інформацію.
57. Пунктами 5.1, 5.2, 5.5, 5.7, 5.10 розділу 5 Положення № 20/зп-25 встановлено, що відповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання встановлюється членами Комісії шляхом оцінки відповідності визначеним показникам. Оцінка відповідності судді (кандидата на посаду судді) показникам критеріїв особистої та соціальної компетентності, доброчесності та професійної етики здійснюється членами Комісії за їх внутрішнім переконанням із застосуванням засобів їх встановлення.
Показники відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям кваліфікаційного оцінювання досліджуються окремо один від одного та у сукупності.
Суддя (кандидат на посаду судді) вважається таким, що відповідає показнику відповідності критерію кваліфікаційного оцінювання, у разі набрання ним більше нуля балів за такий показник. У випадку, якщо суддя (кандидат на посаду судді) не відповідає одному показнику, такий суддя (кандидат на посаду судді) не відповідає критерію. Суддя (кандидат на посаду судді) вважається таким, що відповідає критеріям соціальної та особистої компетентності у разі набрання не менше 75 відсотків від суми максимально можливих балів за кожен із цих критеріїв за результатами їх оцінювання на етапі «Дослідження досьє та проведення співбесіди».
Оцінювання критеріїв (показників) особистої та соціальної компетентності на етапі «Дослідження досьє та проведення співбесіди» здійснюється Комісією у складі палати або колегії шляхом обчислення середнього арифметичного бала. У разі проведення оцінювання критеріїв (показників) особистої та соціальної компетентності на етапі «Дослідження досьє та проведення співбесіди» Комісією у складі колегії обчислення середнього арифметичного бала здійснюється на підставі оцінок всіх членів колегії. У разі проведення оцінювання критеріїв (показників) особистої та соціальної компетентності на етапі «Дослідження досьє та проведення співбесіди» Комісією у складі палати обчислення середнього арифметичного бала здійснюється на підставі оцінок членів палати, які брали участь у співбесіді під час кваліфікаційного оцінювання, без урахування однієї найвищої та однієї найнижчої оцінки.
Суддя (кандидат на посаду судді) не відповідає критеріям доброчесності та професійної етики у разі встановлення невідповідності або наявності обґрунтованого сумніву в його відповідності хоча б одному показнику, визначеному пунктом 2.13 цього Положення. Такий суддя (кандидат на посаду судді), припиняє участь у кваліфікаційному оцінюванні та визнається таким, що не підтвердив здатності здійснювати правосуддя у відповідному суді.
58. Відповідно до пунктів 5.6, 5.8 розділу 5 Положення № 20/зп-25 вагу критеріїв та показників під час кваліфікаційного оцінювання визначено таким чином:
1. Критерії компетентності:
- професійна компетентність (за показниками, отриманими під час кваліфікаційного іспиту)- 400 балів, з яких: рівень когнітивних здібностей- 60 балів; рівень знань з історії української державності- 40 балів; рівень загальних знань у сфері права- 50 балів; рівень знань зі спеціалізації суду відповідного рівня- 100 балів; рівень здатності практичного застосування знань у сфері права у суді відповідного рівня та спеціалізації- 150 балів;
- особиста компетентність- 50 балів, з яких: рішучість та відповідальність- 25 балів; безперервний розвиток- 25 балів;
- соціальна компетентність- 50 балів, з яких: ефективна комунікація- 12,5 бала; ефективна взаємодія- 12,5 бала; стійкість мотивації- 12,5 бала; емоційна стійкість- 12,5 бала.
2. Критерії доброчесності та професійної етики- 300 балів.
59. Згідно з пунктами 6.12, 6.13 розділу 6 Положення № 20/зп-25 організація та проведення засідання Комісії з питань кваліфікаційного оцінювання здійснюється в порядку, визначеному Законом та Регламентом Комісії. 
Перебіг кваліфікаційного оцінювання, зокрема складання кваліфікаційного іспиту та проведення співбесіди, фіксується за допомогою технічних засобів відео- та аудіофіксації.
60. Пунктами 6.19, 6.20 розділу 6 Положення № 20/зп-25 передбачено, що дослідження досьє судді (кандидата на посаду судді) (далі - досьє) полягає у систематизації, аналізуванні, збиранні, уточненні даних досьє з метою попередньої оцінки відповідності судді (кандидата на посаду судді) показникам критеріїв кваліфікаційного оцінювання.
Дослідження досьє здійснюється членом Комісії, визначеним для підготовки до розгляду і доповіді справи про проведення кваліфікаційного оцінювання судді (кандидата на посаду судді).
61. Відповідно до пунктів 6.21- 6.24, 6.29 розділу 6 Положення № 20/зп-25 співбесіда полягає в обговоренні результатів дослідження досьє та складається з таких етапів: оголошення доповіді; надання судді (кандидату на посаду судді) можливості доповнити, уточнити чи спростувати оголошену в доповіді інформацію; послідовне обговорення з суддею (кандидатом на посаду судді) показників з метою ухвалення остаточного рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.
Співбесіда проходить в засіданні Комісії у складі, визначеному рішенням Комісії.
Обговорення відбувається шляхом опитування судді (кандидата на посаду судді) доповідачем і членами Комісії та надання суддею (кандидатом на посаду судді) відповідей і пояснень.
Під час співбесіди обов`язково обговорюються із суддею (кандидатом на посаду судді) дані щодо його відповідності критеріям професійної етики та доброчесності.
У разі необхідності під час співбесіди може бути оголошено перерву.
62. Відповідно до статті 87 Закону № 1402-VIII, з метою сприяння Комісії у встановленні відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності для цілей кваліфікаційного оцінювання утворюється Громадська рада доброчесності яка, зокрема, надає Комісії інформацію стосовно судді (кандидата на посаду судді), а за наявності відповідних підстав - висновок про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності.
63. Частиною першою статті 88 Закону № 1402-VIII встановлено, що Комісія ухвалює мотивоване рішення про підтвердження або непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді.
Якщо Громадська рада доброчесності у своєму висновку встановила, що суддя (кандидат на посаду судді) не відповідає критеріям професійної етики та доброчесності, Комісія може ухвалити вмотивоване рішення про підтвердження здатності такого судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді лише у разі, якщо таке рішення підтримане двома третинами голосів призначених членів Комісії, але не менше ніж дев`ятьма голосами.
64. Пунктом 6.54 розділу 6 Положення про кваліфікаційне оцінювання встановлено, що розгляд Комісією інформації щодо судді (кандидата на посаду судді), висновку про невідповідність судді (кандидата на посаду судді) критеріям професійної етики та доброчесності, що надані Громадською радою доброчесності, здійснюється в порядку, визначеному Регламентом ВККС України.
65. Відповідно до пункту 120 параграфу 9 розділу ІІ Регламенту Комісії, затвердженого рішенням Комісії від 13 жовтня 2016 року № 81/зп-16 (в редакції рішення Комісії від 19 жовтня 2023 року № 119/зп-23 зі змінами) (далі - Регламент), висновок або інформація ГРД розглядаються Комісією під час проведення співбесіди та дослідження досьє судді (кандидата на посаду судді) на відповідному засіданні з метою встановлення наявності або спростування обґрунтованого сумніву щодо відповідності судді (кандидата на посаду судді) критеріям доброчесності та професійної етики.
66. Згідно з абзацом першим пункту 124 параграфу 9 розділу ІІ Регламенту рішення про підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді (відповідність судді займаній посаді), за наявності висновку ГРД, приймається Комісією у пленарному складі згідно з абзацом другим частини першої статті 88 Закону № 1402-VIII.
67. Відповідно до пункту 126 параграфу 9 розділу ІІ Регламенту у засіданні Комісії у пленарному складі з підстави, визначеної абзацом другим частини першої статті 88 Закону № 1402-VIII, розгляду підлягають рішення Комісії, ухвалені у складі Колегії, про оцінювання судді (кандидата на посаду судді) на відповідність критеріям, визначеним законом; висновок Громадської ради доброчесності, пояснення судді (кандидата на посаду судді), інші обставини, документи та матеріали.
68. Пунктом 128 параграфу 9 розділу ІІ Регламенту передбачено, що за результатами засідання у пленарному складі з підстави, визначеної абзацом другим частини першої статті 88 Закону, Комісія ухвалює одне з таких рішень:
- про підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді (відповідності судді займаній посаді);
- про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді (невідповідність судді займаній посаді та внесення подання до Вищої ради правосуддя про звільнення судді з посади).
69. Таким чином, нормами Закону визначено повноваження Комісії щодо проведення кваліфікаційного оцінювання кандидата на посаду судді у межах конкурсу на заняття вакантної посади судді в апеляційному суді. Порядок проведення вказаного оцінювання визначено Законом, яким також передбачено затвердження Регламенту та Положення.
70. У межах передбаченої Законом процедури проведення кваліфікаційного оцінювання, Регламентом та Положенням унормовано порядок ухвалення остаточного рішення Комісії про підтвердження або не підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді за наявності висновку ГРД про те, що суддя (кандидат на посаду судді) не відповідає критеріям професійної етики та доброчесності. Вирішення зазначеного питання розглядається Комісією у пленарному складі.
71. Як убачається з матеріалів справи ВККС України рішенням від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) оголошено конкурс на зайняття 550 вакантних посад суддів в апеляційних судах, з яких в апеляційних господарських судах - 58.
72. ОСОБА_1 звернулася до ВККС України із заявою про участь у вказаному конкурсі, за результатами першого етапу «Складання кваліфікаційного іспиту» отримала 354,8 бала, була допущена до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди».
73. 11 квітня 2025 року Комісія звернулась до кандидатів на посади суддів апеляційних господарських судів з листом № 21-2600/25, у якому запропоновано надати для долучення до досьє та оцінювання під час співбесіди пояснення та докази (за наявності), які, на думку кандидата, підтверджують його відповідність критеріям особистої та соціальної компетентності, за відповідною формою.
74. 22 квітня 2025 року ОСОБА_1 надіслала до ВККС України відповідні пояснення.
75. 26 червня 2025 року на адресу Комісії надійшов висновок ГРД про невідповідність кандидата на посаду судді ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики, затверджений 25 червня 2025 року.
75.1. ГРД указала, що відповідно до декларацій кандидата на посаду судді за 2022 - 2024 роки та відомостей з Державного реєстру речових прав 15 липня 2015 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 набула право власності на домоволодіння площею 200 кв. м та земельну ділянку площею 1000 кв. м, розташовані у м. Харкові, вартістю 2 101 700 грн (близько 96 000 дол. США) та 38 000 грн відповідно. Частка кандидата на посаду судді в домоволодінні та земельній ділянці становила 1/2. 
75.2. Згідно з відомостями з державного реєстру фізичних осіб - платників податків доходи кандидата на посаду судді з першого кварталу 2001 року до третього кварталу 2015 року становили лише 98 133 грн, включаючи сплачені податки та витрати на звичайну життєдіяльність кандидата на посаду судді за 14 років. 
75.3. За висновками ГДР, у кандидата на посаду судді були відсутні кошти для придбання цього домоволодіння. 
75.4. ГРД також зазначила, що згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав мати кандидата ОСОБА_2 23 липня 2021 року за договором купівлі-продажу набула право власності на квартиру, яка розташована у м. Харкові, загальною площею 37,9 кв. м вартістю 401 740 грн, а 27 липня 2021 року за договором купівлі продажу набула право власності на квартиру, яка розташована у м. Харкові, загальною площею 31.9 кв. м вартістю 1 039 115 грн. При цьому, сукупний дохід матері кандидата за 1999-2020 роках становить близько 370 000 грн, включаючи податки та витрати на звичайну життєдіяльність. 
75.5. Додатково ГРД надала Комісії інформацію, яка сама по собі не стала підставою для висновку, однак потребувала пояснень з боку кандидата.
75.6. Так, ГРД указала, що відповідно до декларацій кандидата на посаду судді за 2022- 2024 роки ОСОБА_1 15 лютого 2020 року набула право власності на: легковий автомобіль BMW Х6 вартістю 3 084 355 грн (що за курсом НБУ становило 110 948 дол. США); легковий автомобіль LEXUS RX350 2015 року випуску вартістю 512 540 грн. При цьому ринкова вартість автомобіля LEXUS RX350 2015 року випуску навіть станом на 2025 рік становить більше 20 000 дол. США. Крім цього, згідно з декларацією ОСОБА_1 04 вересня 2024 року набула право безоплатного користування легковим автомобілем TOYOTA LAND CRUISER 2023 року випуску вартістю 3 523 738 грн, власником якого є її чоловік ОСОБА_3 .
75.7. Також кандидат на посаду судді як самозайнята особа задекларувала кошти від ПрАТ «Краматорський цементний завод - Пушка» у розмірі 1 200 000 грн та 3 697 397 грн, виплачені у 2016 році, від ПрАТ «Балцем» у розмірі 4 500 000 грн виплачені у 2017 році та 3 998 068 грн виплачені у 2019 році. При цьому, виплати від інших компаній становили від 617 до 60 000 грн. 
75.8. На переконання ГРД, на думку розсудливого спостерігача, легальність походження цих коштів викликає обґрунтовані сумніви.
76. Стосовно доводів, зазначених у висновку ГРД, ОСОБА_1 надала письмові та усні пояснення.
77. Комісією у складі Другої палати 01 липня 2025 року проведено співбесіду з ОСОБА_1 , під час якої обговорено результати дослідження досьє, відповідність кандидата показникам критеріїв особистої і соціальної компетентності, а також критеріїв доброчесності та професійної етики.
78. Рішенням Комісії у складі Другої палати від 01 липня 2025 року № 139/ас-25 визначено, що за результатами проходження процедури кваліфікаційного оцінювання кандидат на посаду судді апеляційного господарського суду ОСОБА_1. набрала 737,8 бала. Цим же рішенням відповідно до частини першої статті 88 Закону № 1402-VIII, у зв`язку з наявністю висновку ГРД, питання про підтвердження здатності ОСОБА_1 здійснювати правосуддя в апеляційному господарському суді винесено на розгляд Комісії у пленарному складі.
79. Матеріалами справи встановлено, що рішенням ВККС України від 04 серпня 2025 року № 246/ас-25 позивачку визнано такою, що не підтвердила здатність здійснювати правосуддя в апеляційному господарському суді.
80. Відповідно до частини сьомої статті 101 Закону № 1402-VIII рішення ВККС можуть бути оскаржені до суду з підстав, установлених цим Законом.
81. Згідно з пунктом 48 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII рішення Комісії оскаржуються відповідно до статті 88 цього Закону.
82. Частиною другою статті 88 Закону № 1402-VIII визначено, що суддя (кандидат на посаду судді), який не згодний із рішенням ВККС щодо його кваліфікаційного оцінювання, може оскаржити це рішення в порядку, встановленому КАС України.
83. Таким чином, оскільки рішення ВККС України про непідтвердження здатності здійснювати правосуддя в апеляційному господарському суді з моменту його ухвалення спричиняє негативні наслідки для кандидата на посаду судді, адже припиняє його участь у конкурсі на цю посаду, таке рішення підлягає оскарженню відповідно до статті 88 Закону № 1402-VIII та в порядку, встановленому КАС України.
84. На підставі частини третьої статті 88 Закону № 1402-VIII рішення ВККС України, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване винятково з таких підстав:
1) склад членів ВККС, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити;
2) рішення не підписано будь-ким із складу членів ВККС, який провів кваліфікаційне оцінювання;
3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання;
4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків.
85. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду не встановив обставин чи підстав для скасування оскаржуваного рішення Комісії, визначених пунктами 1-3 статті 88 Закону № 1402-VIII. При цьому посилання на відповідні підстави скасування рішення ВККС України № 246/ас-25 відсутні й у позовній заяві ОСОБА_1 .
86. Разом із цим, оскаржуване рішення Комісії з урахуванням доводів позивачки у цій справі потребує здійснення Верховним Судом усебічної оцінки на предмет його відповідності вимогам, визначеним пунктом 4 частини третьої статті 88 Закону № 1402-VIII.
87. Оцінюючи оскаржуване рішення в аспекті його відповідності частині четвертій статті 79-3 та пункту 4 частини третьої статті 88 Закону № 1402-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначає таке.
88. Верховний Суд установив, що ВККС України ухвалила оскаржуване рішення, реалізуючи визначені законом повноваження у конкурсній процедурі добору кандидатів на посаду судді апеляційного господарського суду, за результатами проведення співбесіди з позивачкою в пленарному складі.
89. Відповідно до частини четвертої статті 79-3 Закону № 1402-VIII ВККС України за результатами кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посаду судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду або судді Верховного Суду, зокрема, ухвалює рішення про підтвердження або непідтвердження здатності таких кандидатів здійснювати правосуддя у відповідному суді.
90. Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово наголошувала на тому, що повноваження Комісії стосовно оцінювання кандидата на посаду судді є дискреційними та винятковою компетенцією її як уповноваженого органу, який на постійній основі діє в національній системі судоустрою.
91. Жоден суб`єкт, у тому числі й суд, не вправі втручатися у здійснення Комісією компетенції щодо оцінювання кандидатів на посаду судді в межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів.
92. Згідно з Рекомендацією № R(80)2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року дискреційним є повноваження, яке адміністративний орган, ухвалюючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.
93. У контексті аргументів позовної заяви Верховний Суд вважає за необхідне застосувати практику ЄСПЛ щодо питання здійснення судового контролю за реалізацією державними органами їхніх дискреційних повноважень.
94. Так, ЄСПЛ висловив правову позицію, згідно з якою, за загальним правилом, національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості адміністративних актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, не підтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (рішення у справі «Дружстевні заложна Пріа та інші проти Чеської Республіки» від 31 липня 2008 року, у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» від 22 листопада 1995 року, у справі «Сігма Радіо Телевіжн ЛТД проти Кіпру» від 21 липня 2011 року, у справі «Путтер проти Болгарії» від 02 грудня 2010 року).
95. Відповідно до завдань адміністративного судочинства, визначених статтею 2 КАС України, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними у цій статті й інших законах, зокрема в Законі № 1402-VIII. Водночас оцінка Верховним Судом мотивів та обґрунтованості оспорюваного рішення ВККС України не є втручанням у її дискреційні повноваження.
96. Отже, відповідаючи на порушені в позовній заяві питання, Верховний Суд має перевірити викладені в оспорюваному рішенні висновки ВККС України на предмет їхньої об`єктивності та обґрунтованості, оскільки це є ключовим питанням правового спору в розглядуваній справі. 
97. Одним із завдань адміністративного судочинства є перевірка реалізації суб`єктами владних повноважень їхніх дискреційних повноважень, зокрема, за критеріями обґрунтованості, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для ухвалення рішення.
98. Вимога щодо обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень означає, що таке рішення потрібно приймати з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його ухвалення. Цей критерій вимагає від суб`єкта владних повноважень ураховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так й інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього суб`єкт владних повноважень має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати ухвалення невмотивованих висновків. Несприятливе для особи рішення повинне бути вмотивованим.
99. Отже, визначальним критерієм правомірності рішення ВККС України про непідтвердження здатності здійснювати правосуддя в апеляційному господарському суді є встановлення Комісією обставин, які стали підставою для ухвалення відповідного рішення та мотивів, з яких ВККС України дійшла відповідних висновків.
100. Критерій доброчесності є надзвичайно важливим з огляду на те, яку роль відіграє судова влада у становленні правової держави. Саме доброчесність є ключовою категорією у формуванні морально-етичного образу суддів, запорукою формування довіри народу до суддів та судової влади в цілому.
101. Однак закони України не визначають ані змісту поняття доброчесності як вимоги до судді (кандидата на посаду судді), ані показників (індикаторів) для оцінки ВККС України відповідності кандидата на посаду судді критерію доброчесності.
102. Проте, потрібно врахувати, що доброчесністю, як цей термін визначено в Сучасному словнику з етики, є позитивна моральна якість, зумовлена свідомістю і волею людини, яка є узагальненою стійкою характеристикою людини, її способу життя, вчинків; якість, що характеризує готовність і здатність особистості свідомо і неухильно орієнтуватися у своїй діяльності та поведінці на принципи добра і справедливості.
103. У преамбулі Бангалорських принципів поведінки суддів зазначено, що ці принципи мають на меті встановлення стандартів етичної поведінки суддів, зокрема з уваги на те, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.
104. Одним зі схвалених є принцип, згідно з яким дотримання етичних норм, демонстрація дотримання етичних норм є невід`ємною частиною діяльності суддів.
105. Згідно зі статтями 1, 3 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. Суддя має докладати всіх зусиль для того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.
106. Рада суддів України в Коментарі до цього Кодексу зауважила, що численними є ситуації, коли та чи інша дія прямо не заборонена законом, але є ризик такого сприйняття, формування враження, яке підірвало б довіру до суду.
107. У пункті 29 Висновку № 3(2002) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема питання етики, несумісної поведінки та безсторонності (далі - Висновок, КРЄС відповідно) зазначено, що судді повинні гідно поводити себе у своєму приватному житті.
108. Щодо правил поведінки судді КРЄС вважає, що кожний окремий суддя повинен робити все можливе для підтримання судової незалежності на інституційному та особистому рівнях; судді повинні поводитися гідно під час виконання посадових обов`язків та в особистому житті (пункт 50 Висновку КРЄС).
109. Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та соціальної ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, дотримання етичних норм, демонстрація дотримання етичних норм є невід`ємною частиною діяльності суддів. Постійна увага з боку суспільства покладає на суддю обов`язок прийняти низку обмежень, і хоч пересічному громадянину ці обов`язки могли б здатися обтяжливими, суддя приймає їх добровільно та охоче. Поведінка судді має відповідати високому статусу його посади.
110. Парламентська Асамблея Ради Європи у своїй Резолюції від 25 грудня 2008 року № 1165(1998) зауважила, що публічні особи повинні усвідомлювати, що особливий статус, який вони мають у суспільстві, автоматично збільшує рівень тиску на приватність їхнього життя (пункт 6).
111. Отже, посада судді покладає на нього додаткові обмеження та обов`язки, які водночас є етичними стандартами, що формують модель поведінки, яку суддя повинен ставити за мету і якої повинен дотримуватися. Зокрема, запорукою утвердження довіри до суду має бути законослухняна і добропорядна поведінка суддів у повсякденному житті.
112. Хоча спірні правовідносини у цій справі склалися на етапі вирішення ВККС України питання про підтвердження здатності здійснювати правосуддя в апеляційному господарському суді, однак, на переконання Верховного Суду, особа, яка претендує зайняти цю посаду, має демонструвати високі стандарти поведінки - дотримуватися вимог законодавства та загальноприйнятих в українському суспільстві норм моралі як на етапі перебування в статусі кандидата, так і до набуття такого статусу, а їх порушення має враховуватися під час оцінки доброчесності кандидата на посаду судді.
113. Авторитет та довіра до судової влади формуються залежно від персонального складу судів, від осіб, які обіймають посади суддів та формують суддівський корпус. Саме тому важливо, щоб кандидат на посаду судді, як і суддя, не допускав будь-якої неналежної (недоброчесної, неетичної) поведінки як у професійній діяльності, так і в особистому житті, яка може поставити під сумнів відповідність кандидата критерію доброчесності, що негативно вплине на суспільну довіру до судової влади у зв`язку з таким призначенням.
114. Від професійних та моральних якостей суддів залежить рівень здійснення правосуддя в державі, а тому особисті й моральні якості кандидата на посаду судді поряд із професійними якостями є визначальними характеристиками під час вирішення питання про призначення його на посаду.
115. Таким чином, оскільки кандидат на посаду судді претендує на одержання повноважень посадової особи, уповноваженої на виконання функцій держави, - здійснення правосуддя, то під час вирішення питання про підтвердження здатності кандидата здійснювати правосуддя, ВККС зобов`язана врахувати всі обставини, які перешкоджають кандидату на посаду судді обійняти таку посаду, зокрема ті, що можуть негативно вплинути на довіру суспільства до судової влади у зв`язку із призначенням такого кандидата.
116. Як убачається з матеріалів справи, предметом дослідження Комісії у пленарному складі були обставини, які наведені у висновку ГРД, зокрема, щодо об`єктивного підтвердження законності факту отримання кандидатом у 2016- 2019 роках доходу від ПрАТ «Балцем» (ПАТ «Євроцемент-України») та ДП «Краматорський завод «Пушка».
117. Так, згідно з офіційними даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, наявних в матеріалах досьє кандидата, ОСОБА_1 отримала: у 3 кварталі 2016 року 1 200 000 грн від ПрАТ «Краматорський завод «Пушка», у 4 кварталі 2016 року 3 697 397 грн 22 коп. від ПрАТ «Краматорський завод «Пушка», у 1 кварталі 2017 року 4 500 000 грн від ПрАТ «Балцем», у 3 кварталі 2019 року 3 998 069 грн 16 коп. від ПрАТ «Балцем».
118. У засіданні Комісії у пленарному складі було оголошено перерву та запропоновано кандидату надати додаткові документи, такі як виписки з банківських установ щодо руху коштів в межах рахунку, на який надходили грошові кошти від ПрАТ «Балцем» (ПАТ «Євроцемент - Україна») та ДП «Краматорський завод «Пушка», інші документи, які підтверджують надання кандидатом юридичних послуг цим товариствам.
119. ОСОБА_1 було надано Комісії додаткові письмові пояснення та документи, а також пояснення під час співбесіди.
120. Однак, на переконання Комісії в пленарному складі, кандидат не надала достатніх, вагомих та чітких обґрунтованих пояснень стосовно законності походження та отримання кандидатом грошових коштів (доходу, виплаченого самозайнятій особі) у значних розмірах від підприємств, з якими вона працювала та яким надавала правову допомогу; не підтвердила вказане документально, що ставить під сумнів відповідність кандидата критерію доброчесності.
121. ВККС України зазначила, що в Комісії залишився неспростованим сумнів у тому, що кандидат на посаду судді докладає достатньо зусиль до того, щоб, на думку розсудливої, законослухняної та проінформованої людини, її поведінка була бездоганною.
122. Комісія вказала, що доброчесність судді є наріжним каменем довіри до суду. Вона передбачає не лише чесність у прийнятті рішень, але й прозорість у фінансових питаннях, відсутність сумнівів щодо походження майна та статків, що є проявом «найвищого ступеня довіри» для суддів, особливо тих, хто претендує на посаду в апеляційному суді. Не викликає сумніву, що звичайна розсудлива людина не буде мати довіру до судової влади, якщо серед її представників будуть особи, які не дотримуються вимог законодавства щодо декларування власних доходів та наявного майна, не можуть підтвердити законність джерел походження коштів, за які було придбано коштовне нерухоме майно та транспортні засоби.
123. Підсумовуючи викладене, ВККС України зазначила, що кандидат не підтвердила законності отриманих доходів. Зазначені обставини свідчать про істотну невідповідність кандидата показникам професійної етики та доброчесності.
124. За результатами дослідження досьє, письмових пояснень та співбесіди з кандидатом, голосувань під час закритого обговорення відповідних показників Комісія у пленарному складі виснувала, що кандидат не відповідає критеріям професійної етики та доброчесності за показником «законність джерел походження майна, відповідність рівня життя судді (кандидата на посаду судді) або членів його сім`ї задекларованим доходам, відповідність способу життя судді (кандидата на посаду судді) його статусу».
125. Відповідно до частини дев`ятої статті 69 Закону № 1402-VIIІ умови визначення відповідності кандидата на посаду судді критерію доброчесності законодавець пов`язує з наявністю або відсутністю обґрунтованих сумнівів у його незалежності, чесності, неупередженості, непідкупності, сумлінності, у дотриманні ним етичних норм, у його бездоганній поведінці у професійній діяльності та особистому житті, а також щодо законності джерел походження його майна, відповідності рівня життя кандидата на посаду судді або членів його сім`ї задекларованим доходам, відповідності способу життя кандидата на посаду судді його попередньому статусу.
126. Поняття «обґрунтовані сумніви» в адміністративному судочинстві означає, що сумніви повинні бути підкріплені конкретними фактами або доказами, які можуть викликати сумнів у правильності або законності певного рішення, дії чи бездіяльності, а також достовірності наданих (у цьому випадку) кандидатом на посаду судді відповідних пояснень, які Комісія ставить під сумнів. Ці сумніви не можуть бути простою підозрою чи відчуттям членів Комісії, а повинні базуватися на реальних фактах або обставинах, що дозволяють обґрунтовано сумніватися в певних подіях, фактах чи твердженнях.
127. Це означає, що сумніви не можуть бути просто суб`єктивними, вони повинні мати об`єктивну основу (мають підтверджуватися фактичними даними), яка може бути перевірена і оцінена судом.
128. Отже, Комісія встановила, що ОСОБА_1 отримала в період за 2016- 2019 роки за надання юридичної допомоги ПрАТ «Краматорський завод «Пушка» та ПрАТ «Балцем» більш ніж 13 млн грн., водночас не надала доказів правомірності отримання винагороди саме в настільки значних розмірах, а також не надала доказів з банківських установ щодо руху цих коштів в межах рахунку.
129. Верховний Суд зауважує, що кандидат, який бере участь у конкурсі на посаду судді, повинен усвідомлювати, що усі обставини його життя можуть бути предметом уваги та обговорення. І лише у разі його відповідності найвищим стандартам поведінки він може бути визнаний таким, що відповідає таким критеріям.
130. Члени Комісії, оцінюючи встановлені стосовно кандидата на посаду судді обставини, визначаються щодо їхньої відповідності суспільним уявленням про доброчесність на власний розсуд. Оскільки доброчесність є морально-етичною, а не правовою категорією, то обставини, що свідчать про недоброчесність кандидата на посаду судді, оцінюються насамперед з морально-етичного погляду. Навіть правомірні та законні дії кандидата можуть оцінюватися як такі, що не узгоджуються з поняттям доброчесності, виходячи із загальноприйнятих уявлень до цього поняття, особливо якщо йдеться про суддю. Повноваження членів Комісії оцінювати певні факти як такі, що узгоджуються чи не узгоджуються з поняттям доброчесності, є винятковими. Ніхто інший, окрім Комісії, не має повноважень оцінювати доброчесність кандидата на посаду судді.
131. Така правова позиція неодноразово була викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду (зокрема, від 26 березня 2019 року у справі № 800/336/17, від 13 травня 2020 року у справі № 9901/212/19, від 10 листопада 2022 року у справі № 9901/355/21, від 30 травня 2024 року у справі № 990/3/24).
132. У справі, що розглядається, Комісія, оцінивши сукупність встановлених обставин (зокрема, характер й обсяг надання юридичних послуг ПрАТ «Балцем» (ПАТ «Євроцемент - Україна») та ДП «Краматорський завод «Пушка», підтвердження отримання винагороди від цих підприємств, пояснення позивачки щодо цих обставин, а також ступінь їхньої переконливості та документального підтвердження), дійшла вмотивованого висновку про наявність обґрунтованих сумнівів у відповідності позивачки критерію доброчесності. Цей висновок базується саме на морально-етичній оцінці поведінки кандидата, яка відповідно до наведеної правової позиції Великої Палати Верховного Суду належить до виняткової компетенції Комісії.
133. При цьому, Верховний Суд зауважує, що зазначені позивачкою доводи про нібито «формальну законність» її дій не спростовують права Комісії розцінювати ці самі дії як такі, що не відповідають суспільним очікуванням від особи, яка претендує стати суддею, і не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.
134. Водночас Комісія правомірно дійшла висновку, що пояснення позивачки не є переконливими, а встановлені обставини свідчать про поведінку, несумісну з високими морально-етичними стандартами, що пред`являються до судді. Жодне з наведених позивачкою заперечень - ні щодо «формальної законності» правочинів із ПрАТ «Балцем» (ПАТ «Євроцемент - Україна») та ДП «Краматорський завод «Пушка», ні щодо «неможливості надати докази з банківських установ щодо руху коштів в межах рахунку» - не спростовує наявності обґрунтованого сумніву в її доброчесності.
135. Отже, висновок Комісії що отримання занадто великої винагороди за надання юридичних послуг ПрАТ «Балцем» (ПАТ «Євроцемент - Україна») та ДП «Краматорський завод «Пушка», а також відсутність об`єктивного підтвердження законності факту отримання кандидатом у 2016- 2019 роках доходу від цих підприємств є достатньо вмотивованим, обґрунтованим і відповідають критеріям, визначеним законом та усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду. Доводи позивачки про нібито неправильну оцінку цих обставин Верховний Суд відхиляє як такі, що зводяться до спроби перегляду судом морально-етичної оцінки, яка належить до виняткової компетенції ВККС України.
136. Верховний Суд вважає, що Комісія дотрималась принципу рівності та забезпечила позивачці достатній простір для захисту своєї позиції. Водночас ОСОБА_1 не скористалася наданою можливістю у повному обсязі та не надала переконливих, документально підтверджених пояснень, здатних спростувати встановлені Комісією факти, що стали підставою для висновку про невідповідність критеріям доброчесності та професійної етики.
137. Наведені позивачкою підстави для скасування рішення Комісії зводяться переважно до незгоди з внутрішнім переконанням членів Комісії, яке сформовано в межах наданих законом дискреційних повноважень. Переоцінка судом мотивів, покладених Комісією в основу рішення, та їх викладення в іншому змісті означала б неправомірне втручання у дискреційні повноваження незалежного органу, відповідального за формування доброчесного та професійного суддівського корпусу.
138. До того ж законодавство не гарантує права бути призначеним на посаду судді, а лише право брати участь у конкурсі на загальних засадах. Непроходження одного з етапів конкурсу не зумовлює негативних кар`єрних наслідків, не позбавляє позивача посади, яку він обіймав раніше, не обмежує його права на подальшу професійну діяльність та не перешкоджає участі в наступних конкурсах. Висновки Комісії, сформульовані станом на конкретний момент і щодо конкретного конкурсу, не мають преюдиційного значення для майбутніх відборів, оцінювань чи конкурсів і не можуть розглядатися як такі, що порушують право позивачки на доступ до суддівської професії в майбутньому чи на ефективний засіб правового захисту.
139. Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що оскаржуване рішення Комісії прийняте в межах повноважень, з дотриманням процедури, є достатньо вмотивованим та обґрунтованим, а доводи позовної заяви не спростовують правильності такого рішення.
Керуючись статтями 2, 22, 72-77, 90, 139, 241-246, 257-262, 266 КАС України, Верховний Суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про оскарження актів, дій чи бездіяльності, відмовити повністю.
Рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач І. В. Желєзний
Судді М. В. Білак
Л. О. Єресько
А. Г. Загороднюка
В. М. Соколова