Справа № 522/9925/24
Провадження № 2/0182/2780/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

27.01.2026 року        м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого – судді Рунчевої О.В.,
розглянув у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 

Заяви по суті справи:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 42 007,92 грн. та судових витрат у сумі 3 028,00 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 22.06.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2053867, на підставі чого відповідач отримав кредит у розмірі 9 600,00 грн.. 
27.06.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27062022, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимог до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №27.06.2022 року від 27.06.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2053867 в розмірі 30 595,60 грн., з яких: - 9600,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 20995,60 грн. сума заборгованості за відсотками.
30.09.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 77471377, на підставі чого відповідач отримав кредит у розмірі 10200 грн. 
14.06.2021 року між ТОВ « ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, за яким ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_2 по кредитному договору позики № 77471377, в розмірі 11 412,32,00 грн., з яких: - 3271,10 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; - 8141,22 грн. – заборгованість за відсотками.
Враховуючи те, що відповідач протиправно, всупереч умов надання кредиту, не повертає кредитні кошти, право вимоги щодо яких набуло ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати (а.с.2-5). 
Від позивача надійшов відзив на прозовну заяву в якій вона просить частково задовольнити позовні вимоги, шляхом оплати основної суми кредитів (тіло кредиту) без урахування процентної ставки. Відповідачем було зазначено що кредитний договір не було укладено у письмовій формі, матеріали справи не містять підтвержень, що саме ці умови та тарифи про які твердить позивач розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними. Позивачем не доведено факт перерахування грошових коштів на рахунок відповідача. Довідка позивача про перерахунок суми кредиту та про укладений договір є односторонніми документами, ініційованими позивачем, та об`єктивно не підтверджують фінансові зобов`язання відповідача при відсутності фінансових, бухгалтерських документів, як от виписки щодо руху коштів по банківському рахунку відповідача, меморіальний ордер. Заборгованість відповідача по відцотках за кредитними договорами перевищує суму кредиту більш ніж в 2 рази.
Представником позивача було подано відповідь на відзив де він зазначає що відзив вважає безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зазначив що при укладанні договору відповідачем в електронній формі було підтверджено свою обізнаність з умовами і правилами договору на підставі яких між фінансовими установами та відповідачем були укладені та підписані кредитні договори, права та обов`язки відносно яких за договорами факторингу перейшли до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Враховуючи доводи відповідача щодо позовних вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» звертає увагу що позивач не є банківською установою, а отже на підтверження зарахування кредитних коштів перерахованих ОСОБА_1 за кредитними договорами на її банківський рахунок не може надати жодної інформації, у зв`язку з банківською таємницею, та відповідач власноруч має можливість отримати виписки по власним рахункам. Крім цього представником позивача були надані розрахунки за кредитним договром №2053867 від 22.06.2021 року, та докази зарахування кредитних коштів на особистий рахунок відповідача у розмірі 9600,00 грн.
Інших заяв по суті справи сторони по справі суду не подавали.

Процесуальні дії у справі.
24.06.2024 року ухвалою судді Приморського районного суду м.Одеси Домусчі Л.В. справу передано за підсудністю до Нікопольського міськрайонного суду (а.с.61-62).
13.08.2024 року по справі відкрито провадження та постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (викликом) сторін (а.с.67-68).
Представник позивача, повідомлений належним чином, у позовній заяві та відповіді на відзив просив суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, відзив на позов залишити без розгляду та задоволення (а.с. 5, 97).
Відповідач про розгляд справи у суді повідомлений належним чином, від представника позивача до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.69-84).
Враховуючи, що учасники справи у судове засіданні не з`явилися, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Судом встановлено:
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов до наступних висновків, а саме.
22.06.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2053867, на підставі чого відповідач отримав кредит у розмірі 9 600,00 грн.. 
27.06.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27062022, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимог до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №27.06.2022 року від 27.06.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №2053867 в розмірі 30 595,60 грн., з яких: - 9600,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 20995,60 грн. сума заборгованості за відсотками.
Згідно з п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (АКТ прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу додається).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про електрону комерцію», електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електрону комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями ст. 12 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Таким чином встановлено, що відповідачем укладався вищенаведений кредитний договір №2053867 від 22.06.2021 року за допомогою електонного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ч.5 ст.8 (Реальна річна процентна ставка, денна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача) Закону України «Про споживче кредитування» - Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Умови кредитного договору не відповідають цим вимогам, так як денна процентна ставка за договором позики №2053867 становить 1,9 %.
Застосовуючи аналогію та враховуючи те, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за договором позики №2053867 від 22.06.2021 року у розмірі 30 595,60 грн., з яких 9600,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 20 995,60 грн. сума заборгованості за процентами, тобто сума заборгованості за процентами на прострочену позику не є співрозмірною сумі кредиту за договором, суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, суд дійшов висновку про те, що необхідно зменшити розмір процентів за договором позики до розміру отриманих відповідачем кредитних коштів, а саме з 20 995,60 грн. до 9 600,00 грн.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за договором позики №2053867 у добровільному порядку відповідачем за час розгляду справи в суді не надано, відповідно до наданого відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 позовні вимоги визнає частково, шляхом оплати основної суми кредиту (тіла кредиту) без врахування процентної ставки. Договір №2053867 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 22.06.2021 року було укладено між сторонами та підписано сторонами за допомогою електронним підписом одноразовим ідетифікатором Р 910 від 22.06.2021 року о 08:15:53. Також позивачем було додано до відповіді на відзив довідку про перерахунок коштів у розмірі 9600,00 на картковий рахунок відповідача за допомогою онлайн сервісу iPay.ua 22.06.2021 року о 08:17:05 год. картка № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі – 94619056. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Також, 30.09.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 77471377, на підставі чого відповідач отримав кредит у розмірі 10200 грн. 
14.06.2021 року між ТОВ « ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, за яким ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору позики № 77471377, в розмірі 11 412,32 грн., з яких: - 3271,10 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; - 8141,22 грн. – заборгованість за відсотками.
У статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За наявними у справі доказами судом встановлено, що кредитний договір із відповідачем ОСОБА_1 від 24.03.2024 року станом на момент укладення 14.06.2021 року договору факторингу за №14/06.2021 не був укладений, у зв`язку з чим відступлення неіснуючих станом на 24.03.2024 року прав вимоги та майнових прав ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за кредитним договором від 24.03.2024 року на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», суперечить ст.514 ЦК України, тобто позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» не набув прав кредитора по договору від 24.03.2024 року по відношенню до відповідача ОСОБА_1 , що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині позову.
З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», про стягнення заборгованості за кредитними договорами підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики №2053867 від 22.06.2021 року у розмірі 19200,00 грн., з яких 9600,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 9600,00 грн. сума заборгованості за процентами.
В іншій частині позовних вимог належить відмовити.

Розподіл судових витрат.
Згідно платіжної інструкції №71401 від 31.05.2024 року, позивачем при зверненні з даним позовом до суду сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. А тому відповідно до положень ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1383,79 грн., тобто пропорційно до задоволених позовних вимог (45,7 % від заявленого позову).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 128, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 2053867 від 22.06.2021 року у розмірі 19200 (дев`ятнадцять тисяч двісті) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 383 (одна тисяча триста вісімдесят три) грн. 79 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:	  	О.  В.  Рунчева