П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
——————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/9180/25	

Перша інстанція: суддя Хурса О. О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду
у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.
суддів – Бойка А.В., Єщенка О.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року у справі за позовною заявою Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про стягнення витрат за навчання, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі – позивач, Національна академія) звернулася до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути з останнього витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 149 014,02 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до положень частини 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 відповідач має відшкодувати витрати з його утримання у вищому навчальному закладі, оскільки останній вирішив не продовжувати навчання та розірвати контракт. Враховуючи той факт, що відповідач у добровільному порядку не відшкодував вказані витрати, Національна академія звернулася про їх стягнення у судовому порядку.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року позовну заяву Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного – задоволено.
Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати, пов`язані з утриманням особи у вищому навчальному закладі у розмірі 149 014,02 грн.
В апеляційній сказі, представник ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
Мотивуючи доводи про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, представник зазначає про те, що судом було порушено його право на справедливий суд та доступу до правосуддя, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що є абсолютно неприпустимим і грубим порушенням процесуального законодавства. Зокрема, як стверджує апелянт суд першої інстанції не повідомив його про розгляд справи, не направив ухвалу про відкриття провадження у справі тощо. 
Як зазначає представник, в матеріалах адміністративної справи відсутні відомості про те, що його довірителю була вручена ухвала про відкриття провадження у справі під розписку; шляхом доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; засобами поштового зв`язку з відмітками про вручення судового рішення; про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи.
На переконання апелянта, внаслідок таких процесуальних порушень з боку суду він був позбавлений можливості бути обізнаним про розгляд справи та подати відзив на позовну заяву та докази, які мали істотне значення для правильного, всебічного та об`єктивного вирішення справи.
Далі апелянт зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції про обґрунтованість вимог щодо стягнення з нього витрат на утриманням у зазначеному закладі вищої освіти.
Зокрема апелянт вважає, що поза увагою суду першої інстанції лишились істотні обставини, які мали значення для правильного вирішення справи, внаслідок чого не були застосовані інші норми матеріального права, які виключали можливість стягнення з відповідача таких витрат. 
Як пояснює представник, Розпорядженням голови Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 13.11.2017 № 506/A-2017 «Про надання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» ОСОБА_1 наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», згідно якої особи із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, це особи віком від 18 до 23 років, у яких у віці до 18 років померли або загинули батьки, та особи, які були віднесені до дітей, позбавлених батьківського піклування. 
Апелянт зауважує на тому, що частина 3 статті 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» гарантує право на повне державне забезпечення в навчальних закладах, яке мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.
На переконання апелянта, з огляду на наявність у його довірителя права на повне державне забезпечення в державних навчальних закладах як особи, з числа дітей позбавлених батьківського піклування, останній не може нести обов`язків із відшкодування державному вищому військовому навчальному закладу витрат у випадку його відрахування.
Національна академія своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.
Відповідно до частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 03.08.2024 № 34-КС наказано УКЛАСТИ контракт про проходження військової служби у служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти на час навчання у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, ПРИЙНЯТИ на військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки, а також закладів фахової передвищої військової освіти, ЗАРАХУВАТИ до списків особового складу Збройних Сил України, ПРИСВОЇТИ первинне військове звання рядового складу "СОЛДАТ" та "ОСОБИСТИЙ НОМЕР" і ПРИЗНАЧИТИ КУРСАНТОМ НАВЧАЛЬНОГО КУРСУ ФАКУЛЬТЕТУ СИЛ ПІДТРИМКИ ОСОБА_1 .
Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 25.08.2024 № 58-КС наказано УКЛАСТИ контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти на час навчання у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, ПРИЙНЯТИ на військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки, а також закладів фахової передвищої військової освіти та ПРИЗНАЧИТИ КУРСАНТОМ НАВЧАЛЬНОГО КУРСУ ФАКУЛЬТЕТУ СИЛ ПІДТРИМКИ: солдата ОСОБА_1 .
Згідно витягу з Наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 25.08.2024 № 300 солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , зарахований наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) від 03.08.2024 №34-КС на перший курс денної форми навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) від 25.08.2024 №58-КС призначений на посаду курсанта навчального курсу факультету Сил підтримки, який прибув із ВЧ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , з 25.08.2024 зарахований до списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та на всі види забезпечення, а на котлове з обіду 25.08.2024.
25.08.2024 Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та солдатом ОСОБА_1 укладений Контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти.
Із змісту пункту 1 даного Контракту видно, що окрім іншого відповідач зобов`язувався сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів та відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому закладі у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість.
12.02.2025 ОСОБА_1 подав рапорт про відрахування з числа курсантів Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у зв`язку з небажанням продовжувати навчання та зобов`язався відшкодувати витрати на утримання у закладі вищої освіти.
Згідно з витягом із наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 24.02.2025 року № 11-КС наказано солдата ОСОБА_1 . ВІДРАХУВАТИ з числа курсантів першого курсу через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням), достроково РОЗІРВАТИ контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, УВІЛЬНИТИ від займаних посад та вважати такими, що проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. 
Згідно з витягом із наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 25.02.2025 року № 11-КС солдата ОСОБА_1 колишнього курсанта 411-ІК навчальної групи 43 навчального курсу факультету Сил підтримки, відрахованого через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) числа курсантів першого курсу наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного 
- з 25.02.2025 виключити зі списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та всіх видів забезпечення, а з котлового з сніданку 26 лютого 2025 року
- відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра в Сагайдачного за період з 25.08.2024 по 25.02.2025 в сумі 149014,02 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №964 від 12.07.2006 «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах».
Відповідно до Довідки розрахунку Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного розмір витрат, пов`язаних з утриманням в Академії ОСОБА_1 за період навчання з 25.08.2024 по 25.02.2025, становить 149 014,02 грн. 
Внаслідок не відшкодування відповідачем в добровільному порядку спірних витрат, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті суд першої інстанції керуючись положеннями частини 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 дійшов висновку, що відповідач має відшкодувати витрати з його утримання у вищому навчальному закладі, через прийняття рішення розірвати контракт та не продовжувати навчання в Академії.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідаючи на доводи апелянта про відсутність у нього обов`язку відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, колегія суддів керується наступним.
Частина друга статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України від 06.12.1991 №1934-XII «Про Збройні Сили України» (далі - Закон №1934-XII) визначає функції, склад Збройних Сил України, правові засади їх організації, діяльності, дислокації, керівництва та управління ними.
Стаття 3 Закону №1934-XII визначає структуру Збройних Сил України.
Відповідно до абзацу 8 статті 3 Закону №1934-XII в структуру Збройних Сил України входять органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.
Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.
Згідно з частиною 1 статті 15 Закону №1934-XII фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII).
Приписи частини 6 статті 2 Закону №2232-ХІІ визначають, що одним із видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 24 Закону №2232-ХІІ початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.
Частина 3 статті 24 Закону №2232-ХІІ унормовує, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу визначена статтею 25.
Стаття 25 Закону №2232-ХІІ визначає порядок підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу
Відповідно до частини 1 статті 25 Закону№ 2232-XII, підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського та офіцерського складу проводиться у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.
Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до частини 10 статті 25 Закону № 2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «з», «и» пункту 1, підпунктів «д», «е», «ж», «з» пункту 2 та підпункту «в» пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за наявності), у зв`язку з припиненням громадянства України та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (10 років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «з», «и» пункту 1, підпунктів «д», «е», «ж», «з» пункту 2 і підпункту «в» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти (далі - витрати) визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі - Постанова №964).
Відповідно до пункту 3 Постанови №964 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних із: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг.
Порядок розрахунку витрат встановлюється Міноборони та центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані заклади фахової передвищої військової освіти, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти.
Пункт 6 Постанови №964 унормовує, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Відтак, системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що у разі укладення контракту про проходження військової служби між вищим військовим навчальним закладом, військовим навчальним підрозділом вищого навчального закладу та курсантом та проходження ним військової служби (навчання) на останнього покладаються відповідні обов`язки, передбачені чинним законодавством України та контрактом.
Так, у разі дострокового розірвання контракту, курсант зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.
З матеріалів справи вбачається, що за умовами укладеного між Національною академією та відповідачем контракту від 25.08.2024, останній зобов`язався продовжувати подальше проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського складу або офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання; відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною 10 статті 25 Закону № 2232-XII.
Відповідно до витягу з наказу начальника Національної академії №11-КС від 24.02.2025 (по особовому складу) ОСОБА_1 був відрахований з числа курсантів першого курсу через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням), достроково розірваний контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу.
Отже, у відповідача виник обов`язок відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Колегія суддів враховує, що відповідно до витягу з Наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 25.02.2025 №11-КС солдат ОСОБА_1 має відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра в Сагайдачного за період з 25.08.2024 по 25.02.2025 в сумі 149014,02 грн. відповідно до положень Постанови №964.
25.02.2025 начальником Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного затверджена довідка-розрахунок відшкодування витрат на утримання у вищому навчальному закладі солдата ОСОБА_1 , у зв`язку з відрахуванням, з яким останній ознайомлений та жодних заперечень не висловлював.
Окрім цього, у вказаній довідці-розрахунку міститься підпис ОСОБА_1 у графі, в якій останній зобов`язався оплатити вказану вище суму в касу або на рахунок Національної академії (а.с.30).
За таких підстав колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про стягнення з ОСОБА_1 витрат за навчання у вищому навчальному закладі.
Колегія суддів вважає помилковими посилання апелянта на те, що він, як особа, яка на час зарахування до навчального закладу перебував у статусі дитини, що позбавлена батьківського піклування звільняється від обов`язку відшкодування витрат на навчання у вищому закладі.
Так, приписами статті 39-1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», передбачено, що діти, позбавлені батьківського піклування, звільняються від плати за навчання в державних і комунальних навчальних закладах усіх рівнів.
Наведене свідчить про те, що така особа має право на безоплатне навчання у вищому навчальному закладі, водночас, така особа не звільняється від відшкодування спірних витрат, оскільки таке відшкодування пов`язане не з майновим чи соціальним станом а з порушенням умов контракту, в даному випадку відмова від проходження подальшої служби. 
Таким чином витрати, пов`язані з: грошовим, продовольчим, речовим, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв відповідно до пункту 3 Порядку №964 підлягають відшкодуванню.
За таких підстав, слід констатувати, що доводи апеляційної скарги щодо відсутності у відповідача обов`язку відшкодувати витрати на навчання у вищому навчальному закладі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Стосовно доводів апелянта про допущення судом першої інстанції порушень вимог процесуального права, зокрема, не повідомлення учасника справи про розгляд справи та не направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі, внаслідок яких він був позбавлений права доступу до правосуддя, колегія суддів зазначає наступне.
Так, з матеріалів справи вбачається, що на адресу ОСОБА_1 , за місцем його реєстрації, яка була повідомлена ДМС України у відповідь на запит суду, зокрема, АДРЕСА_1 , був направлений пакет із кореспонденцією про відкриття провадження у справі, однак поштове відправлення повернулося до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.57-58).
Окрім того, в матеріалах справи міститься телефонограма, якою ОСОБА_1 21.04.2025 за номером телефону - НОМЕР_2 був сповіщений про відкриття провадження у справі за позовною заявою Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про стягнення витрат за навчання, а також про можливість отримати копію ухвали про відкриття провадження у справі (а.с.55).
Зі змісту вказаної телефонограми вбачається, що ОСОБА_1 просив суд направити зазначену кореспонденцію на адресу міське відділення Укрпошти №40009, АДРЕСА_2 . 
Матеріалами справи підтверджується, що на вказану ОСОБА_1 адресу судом першої інстанції повторно направлені копії позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у справі, однак поштове відправлення знову ж таки повернулося до суду із відміткою від 08.05.2025 «за закінченням терміну зберігання» (а.с.60-61).
Відповідно до частини 11 статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення з повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. 
Також з матеріалів справи вбачається, що 22.04.2025 суд першої інстанції відповідно до положень частини 1 статті 130 КАС України розмістив оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про сповіщення ОСОБА_1 щодо відкриття провадження у справі за позовною заявою Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про стягнення витрат за навчання.
Таким чином, сукупність вжитих судом першої інстанції заходів, спрямованих на доведення до відома ОСОБА_1 обставин щодо відкриття провадження у цій справі свідчать про те, що судом в повній мірі виконаний обов`язок щодо повідомлення відповідача про відкриття провадження, а нехтування відповідачем своїми правами та обов`язками, визначеними статтею 44 КАС України, не свідчить про допущення судом першої інстанції норм процесуального права. 
З цього приводу, колегія суддів вважає доречним врахувати позицію Європейського суду з прав людини наведену у пункті 35 рішення «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» де визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» №11681/85).
З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо сповіщення учасника справи про розгляд справи та порушення права доступу до правосуддя спростовуються матеріалами справи, а тому колегія суддів вважає такі доводи безпідставними та необґрунтованими.
Колегія суддів вважає, що надала відповідь на ключові доводи апеляційної скарги та підстав для її задоволення не вбачає.
Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.
Відповідно до частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а тому підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року у справі за позовною заявою Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про стягнення витрат за навчання– залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України

Головуюча суддя О. А. Шевчук 

суддя А. В. Бойко

суддя О. В. Єщенко