Справа № 216/2495/24
провадження 2/216/226/26

РІШЕННЯ
іменем України

29 січня 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: 
головуючого – судді Цимбалістенко О.В.,
за участі секретаря судового засідання Сотнікової А.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, та за зустрічним позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, - 
в с т а н о в и в:
Описова частина
Короткий зміст позовної заяви
Позивач  ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 звернулися до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до  ОСОБА_2 про поділ спільного майна.
В обґрунтування позовних вимог зазначили, що з 08 серпня 2020 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину –  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В даний час у провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться справа про розірвання шлюбу між сторонами.
У період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі за сумісні кошти подружжя 14 вересня 2023 року позивач з відповідачем придбали автомобіль марки «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 на підставі договору купівлі-продажу № 7221/23/019588, який був оформлений на відповідача. 20 січня 2024 року в ТЦК МВС № 1243 відбулась перереєстрація вищевказаного транспортного засобу на матір відповідача – ОСОБА_5 , відповідно до договору купівлі-продажу № 1243/2024/4269464. 
У зв’язку з вищевикладеним позивач та її представник просять суд (враховуючи уточнені позовні вимоги від 10 березня 2025 року):
- позовні вимоги позивача  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна задовольнити в повному обсязі;
- визнати, що автомобіль марки «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що був придбаний на підставі договору купівлі-продажу № 7221/23/019588 від 14.09.2023 належав на праві спільної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частці за кожним із подружжя;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 199565 грн. в якості вартості 1/2 частки автомобіля марки «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , у зв`язку з його відчуженням без згоди дружини на підставі договору купівлі-продажу № 1243/2024/4269464 від 20 січня 2024 року;
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати та витрати на правничу допомогу. 
Рух справи
ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до  ОСОБА_2 про поділ спільного майна. 
Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.06.2024 відкрито провадження у справі № 216/2495/24, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Крім цього ухвалою витребувано додаткові докази та документи.
31 липня 2024 року  ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. 
На обґрунтування зустрічного позову зазначив, що з 08 серпня 2020 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, та мають спільну доньку – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Транспортний засіб марки «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , був придбаний в період шлюбу, однак в тому числі за рахунок грошових коштів з вартості транспортного засобу належного матері ОСОБА_5 , так як у подружжя були відсутні кошти для придбання автомобіля. Зазначене підтверджується договором комісії № 7221/22/1/019844 транспортного засобу від 01.11.2022, де зазначено, що ТОВ «Трансмехбуд-2015» та ОСОБА_5 , згідно п. 1 зобов`язались здійснити дії щодо продажу транспортного засобу належного на праві власності ОСОБА_5 , а саме: «Skoda Octavia», 2007 року випуску, колір сірий, державні номерні знаки НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 за ціною 249 952 грн. 
Відповідно до договору комісії № 7221/22/1/019588 транспортного засобу від 16.09.2022 зазначено, що ТОВ «Трансмехбуд-2015» та ОСОБА_6 , згідно п. 1 зобов`язались здійснити дії щодо продажу транспортного засобу належного на праві власності ОСОБА_6 , а саме: автомобіль марки «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 за ціною 450 812 грн.
Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7221/23/019588 від 14.09.2023 зазначено, що ТОВ «Трансмехбуд-2015» на підставі укладеного з власником транспортного засобу договору комісії № 7221/22/1/019588 транспортного засобу від 16.09.2022, покупець ОСОБА_2 отримав у власність транспортний засіб «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , за ціною 450 812 грн.
Тобто, грошові кошти в розмірі 249 952 грн від продажу автомобіля належного матері ОСОБА_2 , вносились при купівлі автомобіля Volkswagen Passat», 2012 року випуску. В даному випадку, до спільних сумісних коштів відноситься тільки часткова сума оплати, а саме: 200 860 грн (450 812 грн – сума вартості автомобіля «Volkswagen Passat», 249 952 грн – сума від вартості автомобіля «Skoda Octavia», різницю становить 200 860 грн). 
Разом з тим, за час перебування в шлюбі, сторонами було придбано кондиціонер спліт Vestro VFE13AF22, вартістю 14 499 грн; мікрохвильову піч Samsung ME83KRW-1/UA, вартістю 4098 грн; мультиварку Tefal RK81583, вартістю 4398 грн, телевізор вартістю 15 388 грн; генераторну установку F3001 1ф 2,7 кв., двигун 2122СС вартістю 23 000 грн, загальна вартість зазначеного майна становить 61 383 грн. Усі вказані речі залишились в користуванні 
ОСОБА_1 .
Відповідно, загальна сума, що підлягає поділу становить 239 243 грн, 1/2 частка від вартості транспортного засобу, належна  ОСОБА_1 становить 100 430 грн, враховуючи те рухове майно яке залишилось у користуванні останньої, і не повернено, та не поділено, вартість 1/2 частки якого становить 30 691,50 грн, відповідно частка ОСОБА_1 становить 69 738,50 грн.
Судові витрати ОСОБА_2 понесені у зв`язку з розглядом справи у суді складаються із судових витрат на правничу допомогу в розмірі 9000 грн, та судового збору в розмірі 1211,20 грн. 
У зв’язку з викладеним вище позивач за зустрічним позовом та просить суд:
- зустрічну позовну заяву  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задовольнити в повному обсязі;
- здійснити поділ спільного майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наступним чином, визначивши, що поділу підлягає сума від вартості транспортного засобу Volkswagen Passat», 2012 року випуску, в розмірі 200860 грн, визначена на час його придбання, та з вирахуванням 1/2 частки від вартості іншого рухомого майна належної ОСОБА_2 в розмірі 30691,50 грн, частка ОСОБА_1 становить 69738,50 грн.  
21 серпня 2024 року на виконання ухвали суду від 24 червня 2024 року з ТСЦ МВС №1243 надійшли копії витребуваних документів.
10 жовтня 2024 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_2  – ОСОБА_7 про залучення її як представник.
Крім цього 10 жовтня 2024 року від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення засідання по справі.
07 листопада 2024 року від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.
Ухвалою від 13 грудня 2024 року прийнято зустрічну позовну заяву до розгляду, та об`єднано в одне провадження позовні заяви за первісним позовом та за зустрічним позовом. Також, за клопотанням представника позивача за первісним позовом ОСОБА_3 , призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу. 
23 грудня 2024 року на адресу суду від позивача за первісним позовом  ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву. У задоволенні зустрічного позову просили відмовити у повному обсязі. В обґрунтування позиції зазначили, що  ОСОБА_2 розраховує вартість частки ОСОБА_1 виходячи із вартості автомобіля на момент його придбання, тоді як вона вважає, що вартість майна, що підлягає поділу слід визначити виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. 
За час перебування у шлюбі, сторонами дійсно було придбано кондиціонер спліт Vestro VFE13AF22, вартістю 14 499 грн; мікрохвильову піч Samsung ME83KRW-1/UA, вартістю 4098 грн; мультиварку Tefal RK81583, вартістю 4398 грн, телевізор вартістю 15 388 грн; генераторну установку F3001 1ф 2,7 кв., двигун 2122СС вартістю 23 000 грн, загальна вартість зазначеного майна становить 61 383 грн. Однак ОСОБА_1 зазначає, що у період з весни 2020 року по грудень 2023 року сторони проживали в будинку її батьків за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проживання користувалися побудовою технікою, та з часом вийшла з ладу мікрохвильова піч та мультиварка, у зв`язку з чим у якості подарунка купили батькам мікрохвильову піч Samsung ME83KRW-1/UA, вартістю 4098 грн, та мультиварку Tefal RK81583, вартістю 4398 грн, якими користуються останні, та вказане майно не відноситься до спільної сумісної власності. 
ОСОБА_1 вважає, що справедливим буде розділити рухоме майно наступним чином: генераторну установку передати ОСОБА_2 , а кондиціонер та телевізор залишити їй. Різниця у вартості майна, яке можна поділити в натурі становить 6887 грн. 
06 березня 2025 року на виконання ухвали суду від 13.12.2024 до суду надійшов висновок судової транспортно-товарознавчої експертизи. 
10 березня 2025 року представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_7 звернулась до суду з клопотанням про виклик свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 . 
10 березня 2025 року позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , та її представник ОСОБА_3 надали суду заяву про зменшення/збільшення розміру позовних вимог. Заява мотивована тим, що згідно висновку експерта № 21/25 від 25.02.2025 здійсненого судовим експертом Рейнюком О.В. на момент проведення експертизи ринкова вартість транспортного засобу «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , з об`ємом двигуна 2480 см.куб. становить 399 130,57 грн. 
Оскільки ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частки вищевказаного автомобіля, вважає за необхідне збільшити позовні вимоги з урахуванням висновку експерта про вартість даної частки, а саме: у розмірі 199 565 (399 130,57 грн /2).
10 березня 2025 року представник позивача за первісним позовом ОСОБА_3 надіслала заяву про виклик та допит свідків: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . 
В підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 25 серпня 2025 року, були розглянуті клопотання учасників про виклик свідків. Крім того було постановлено ухвалу про закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду.
21 жовтня 2025 року в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
27 листопада 2025 року на адресу суду від представника позивача за первісним позовом надійшла письмова промова в судових дебатах. Представник зазначила, що підсумовуючи наявні в матеріалах докази, досліджені у справі, показання свідків, доводи сторін та учасників процесу, можна зробити висновок, що позовні вимоги первісного позивача ОСОБА_1 та викладенні обставини повністю знайшли своє підтвердження як показами свідків, так і матеріалами справи, а тому позовні вимоги повинні бути задоволені судом в повному обсязі. Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 навпаки, не можуть бути задоволені, так як підстави та обставини викладені у зустрічному позові не знайшли своє підтвердження при розгляді справи як письмовими матеріалами справи так і поясненнями свідків та сторін. Враховуючи можливість розподілу рухомого майна (побутової техніки) в натурі, позивач вважає, що справедливим буде розподіл наступним чином: генераторна установка F3001 1ф 2,7 кв., двигун НОМЕР_6 , вартістю 23 000,00 гривень позивачем буде передана відповідачу, а кондиціонер та спліт Vestro VFE13AF22, вартістю 14499,00 гривен та телевізору вартістю 15388,00 гривень залишиться позивачці, різниця у вартості майна, яке можливо поділити в натурі становить 6 887 гривень. Дану суму коштів позивачка не заперечує сплатити в якості різниці у вартості побутового майна.
Крім того 27 листопада 2025 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення від представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_7 .Представник зазначила, що враховуючи те, що ОСОБА_2 , виявив бажання не враховувати при поділі майна мультиварку і мікрохвильову піч, яку як зясувалось в судовому засіданні Позивачка постійно використовую під час приготування їжі для їхньої дитини, відповідно в цій частині вартість зазначено майна не враховується при поділі. Отже, враховуючи те, що спільні сумісні кошти, які були сплачені за транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу № 7221/23/019588 від 14 вересня 2023 року становлять суму в розмірі 200860,00 гривень, відповідно зазначена сума коштів підлягає поділу та становить 100430,00 гривень. Відповідно, ОСОБА_2 вважає, що в даному випадку спільним в поділі майна подружжя є не авотмобіль, а грошові кошти, які були внесені частково на його придбання, так як більша частина коштів сплачена не за рахунок коштів подружжя і не є їхньою спільною сумісною власністю. Враховуючи те, що у Позивачки залишилось інше майно подружжя, про наявність якого вона не заперечувала, і вартість якого становить 52 887, 00 гривен, а саме: кондиціонер спліт Vestro VFE13AF22, вартістю 14499,00 гривен, телевізор вартістю 15388,00 гривен, генераторна установка F3001 1ф 2,7 кв., двигун 2122СС вартістю 23000,00 гривен, зазначена сума підлягає врахуванню при поділі майна подружжя. 
Враховуючи вказані вище обставини, представник просить суд ухвалити рішення яким задовольнити повністю зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 , здійснивши поділ спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , наступним шляхом, визначити, що поділу підлягає сума від вартості транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, 2012 року випуску, в розмірі 200860,00 гривен, визначена на час придбання транспортного засобу та з вирахування 1/2 частки належної ОСОБА_2 в розмірі 100 430,00 гривень та 26443,50 гривень,, від вартості іншого рухомого майна в розмірі 52 887, 00 гривень, частка ОСОБА_1 в спільному сумісному майна подружжя становить суму в розмірі 73 986,50 гривень.
Учасники справи в судове засідання призначене на 29 січня 2026 року будучи належним чином повідомлені про дату час та місе розгляду справи не з`явились.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
З 08 серпня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_7 .
Під час шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 .
Відповідно до договору комісії № 7221/22/1/019588 транспортного засобу від 16.09.2022 зазначено, що ТОВ «Трансмехбуд-2015» та ОСОБА_6 , згідно п. 1 зобов`язались здійснити дії щодо продажу транспортного засобу належного на праві власності ОСОБА_6 , а саме: автомобіль марки «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 за ціною 450 812 грн.
Договором комісії № 7221/22/1/019844 транспортного засобу від 01.11.2022, зазначено, що ТОВ «Трансмехбуд-2015» та ОСОБА_5 , згідно п. 1 зобов`язались здійснити дії щодо продажу транспортного засобу належного на праві власності ОСОБА_5 , а саме: «Skoda Octavia», 2007 року випуску, колір сірий, державні номерні знаки НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 за ціною 249 952 грн. 
Згідно договору купівлі-продажу від 13 грудня 2022 року «Skoda Octavia», 2007 року випуску була продана ОСОБА_11 за ціною 249952 грн.
Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7221/23/019588 від 14.09.2023 зазначено, що ТОВ «Трансмехбуд-2015» на підставі укладеного з власником транспортного засобу договору комісії № 7221/22/1/019588 транспортного засобу від 16.09.2022, покупець ОСОБА_2 отримав у власність транспортний засіб «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , за ціною 450 812 грн. Тобто автомобіль був придбаний в період шлюбу.
Згідно договору купівлі-продажу№ 1243/2024/4269464 від 20 січня 2024 року транспортний засіб «Volkswagen Passat», 2012 року випуску було продано продавцем ОСОБА_2 покупцю ОСОБА_5 . За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 30000 тисяч гривень.
За час перебування у шлюбі, сторонами було придбано:
- кондиціонер спліт Vestro VFE13AF22, вартістю 14 499 грн, що підтверджується квитанцією з ТОВ «Комфі Трейд» магазин «COMFY»; 
- мікрохвильову піч Samsung ME83KRW-1/UA, вартістю 4098 грн що підтверджується квитанцією з ТОВ «Комфі Трейд» магазин «COMFY»; 
- мультиварку Tefal RK81583, вартістю 4398 грн що підтверджується квитанцією з ТОВ «Комфі Трейд» магазин «COMFY», 
- телевізор вартістю 15 388 грн, що підтверджується випискою з карткового рахунку ОСОБА_2 ; 
- генераторну установку F3001 1ф 2,7 кв., двигун НОМЕР_6 вартістю 23 000 грн. що підтверджується видатковою накладною № 2830 від 21 жовтня 2022 року,
Загальна вартість зазначеного майна становить 61 383 грн.
В судовому засіданні, яке відбулось 21 жовтня 2025 року  ОСОБА_1 пояснила, що у період перебування сторін в зареєстрованому шлюбі за сумісні кошти подружжя для потреб сім`ї 14 вересня 2023 року позивач з відповідачем придбали у власність рухоме майно: автомобіль марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_9 . Транспортний засіб був оформлений на ім`я відповідача. Автомобіль був придбаний у розстрочку платежів на майданчику з продажу авто і вони його сплачували разом, а точніше заробітну плату чоловіка вони використовували на сплату платежів по розстроченню автомобіля, а на заробітну плату дружини вони жили втрьох з дитиною. Також вона пояснила що у відповідача дійсно був автомобіль Шкода коли вони ще зустрічались, але він сказав що він домовився із матір`ю викупити її у неї, але він повинен ще їй сплатити 2000 доларів США і він це повинен зробити до весілля. 
Коли вона вирішила звертатись до суду для поділу спільного автомобіля, їй стало відомо що відповідач переоформив даний автомобіль без її на те згоди на свою матір.
Крім того позивач повідомила, що кондиціонер та телевізор знаходиться у неї та не заперечувала віддати генераторну установку ОСОБА_2 .
ОСОБА_9 який був допитаний як свідок 21 жовтня 2025 року пояснив, що генератор дійсно придбали сторони у шлюбі, для використання в будинку, який належить йому та дружині, коли вони там проживали. Даний генератор знаходиться і досі на тій адресі, в робочому стані і вони не заперечують щоб відповідач його забрав, так як ним ніхто не користується, вони його б віддали відповідачу, але він жодного разу до них не звертався. Також зазначив, що коли вони жили в них в будинку, при користуванні у них зламалась мікрохвильова піч і мультиварка і діти купили нові взамін зламаних і так вони там і знаходяться наразі.
Свідок ОСОБА_5 , яка являється мамою Відповідача, ОСОБА_2 , пояснила, що за рухоме майно, придбане в період шлюбу, транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу № 7221/23/019588 від 14 вересня 2023 року, було здійснено частково розрахунок за рахунок взаємозарахування від вартості автомобіля, належного на праві власності ОСОБА_5 в розмірі 10 000,00 доларів, що еквіваленьно сумі 249 952, гривень та закріплено в договорі комісії від 01.11.2022 року та договорі купівлі продажу транспортного засобу від 13 грудня 2022 року.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні 21 жовтня 2025 року пояснила, що «VOLKSWAGEN PASSAT», 2012 року випуску сторони придбали на стоянці у лізинг, кошти виплачували зі своєї заробітної плати, проживали за кошти батьків ОСОБА_1 , автомобіль «Skoda Octavia» були у постійному користуванні ОСОБА_12 , а іноді ним користувалась ОСОБА_13 .
Згідно додаткових пояснень представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , виявив бажання не враховувати при поділі майна мультиварку і мікрохвильову піч.
Мотивувальна частина
Позиція суду та застосовані норми права
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 60 Сімейного кодексу (далі -СК України) встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Дана стаття СК України кореспондується з ч.3 ст.368 ЦК України, відповідно до якої майно набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першоюст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Згідно зі ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Статтею 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.
Статтею 69 СК України передбачено право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права їх спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу.
За змістом ст. 70 СК України, ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
За приписами ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є зокрема: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.
Судам, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна.
Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого із подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.
Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.
Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована. Один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 372/504/17-ц, у постановах Верховного Суду від 27.02.2019 року № 464/7011/16-ц, від 09.07.2021 року у справі №161/8116/19.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку аргументам та запереченням сторін у справі, врахувавши письмові докази, надані сторонами, на підставі ст. 60, 61 СК України, ст. 368 ЦК України суд вважає, що під час спільного проживання майно, яке придбано сторонами є спільною сумісною власністю подружжя.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).
За приписами ч.1ст.77, ст.79, ч.1ст.80 ЦПК України належнимиє докази,які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Частиною другою ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільності майна подружжя покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК Украйни).
Щодо поділу автомобіля.
Щодо автомобіля марки «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов до висновку, що вищевказаний автомобіль являється спільною сумісною власністю подружжя, оскільки сторонами не заперечується той факт, що транспортний засіб був придбаний під час шлюбу.
У справі № 402/849/18: у разі, коли під час розгляду вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Визначаючи розмір компенсації вартості частки автомобіля, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що у договорі купівлі-продажу автомобіля визначена вартість його продажу. Водночас суди не врахували, що у договорі купівлі-продажу спірного автомобіля його ціна визначається за згодою сторін, яка може не відповідати його дійсній вартості, а також на момент поділу майна вартість автомобіля може змінитися, а тому під час вирішення спору суд зобов`язаний був врахувати дійсну його вартість. Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди безпідставно не застосували до спірних правовідносин правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц (провадження № 61-9018сво18). Звертаючись до суду з позовом, позивач на обґрунтування вартості спірного автомобіля надала звіт про оцінку майна, за яким середня ринкова вартість транспортного засобу становить 489 530 грн. Відповідач на спростування розміру ринкової вартості автомобіля інших доказів суду не надав, не звертався із клопотанням про призначення відповідної судової експертизи, не надав суду заперечень щодо звіту про оцінку транспортного засобу, а тому Верховний Суд дійшов висновку, що саме ці обставини, з`ясовані судами на підставі звіту, підлягали врахуванню ними під час визначення належного розміру компенсації частини спільного майна колишнього подружжя. 
Таким чином Відповідач здійснив продаж транспортного засобу без повідомлення про це позивача та без отримання її згоди.
Згідно Висновку експерта ОСОБА_14 №21/25 судової-транспортно-товарознавчої експертизи по визначенню ринкової вартості, на момент проведення експертизи ринкова вартість транспортного засобу «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , об`ємом двигуна складає 399130,57 гривень.
При призначені грошової компенсації 1/2 вартості автомобіля «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , суд бере до уваги вищезазначений висновок, з урахуванням технічного стану та з обстеження об`єкта оцінки станом на дату проведення експертизи.
Крім того суд враховує долучений договір комісії від 01.11.2022 року та договір купівлі продажу транспортного засобу «Skoda Octavia» від 13 грудня 2022 року, а також пояснення свідка ОСОБА_5 , яка являється мамою Відповідача, ОСОБА_2 , що грошові кошти в сумі 249952 гривні є особистою приватною власністю ОСОБА_2 , які були внесені на придбання транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN PASSAT», 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі-продажу № 7221/23/019588 від 14 вересня 2023 року.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши походження коштів, за які було придбано спірний автомобіль, суд дійшов висновку що відповідач не в повному обсязі спростував презумпцію спільності права власності на спірний автомобіль, набутий за час шлюбу.
Тому суд дійшов висновку про поділ спірного автомобіля «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 між подружжям, який належав їм на праві спільної сумісної власності, шляхом визнання за кожним із них права власності на автомобіль по 1/2 його частині, виходячи з рівних часток у праві спільної сумісної власності подружжя, як це встановлено статтею 70 СК України.
При призначені грошової компенсації 1/2 вартості автомобіля «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 суд бере до уваги висновок судового експерта експерта Рейнюка Олександра Віталійовича №21/25, згідно якого ринкова вартість транспортного засобу «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , об`ємом двигуна складає 399130,57 гривень. А також суд враховує грошові кошти, які перебували у особистій приватній власності відповідача ОСОБА_2 ,які були витрачені на придбання автомобіля Volkswagen Passat», 2012 року випуску.
У зв`язку з вищевикладеним суд вважає за можливе стягнути з відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 , на користь позивача за первісним позовом ОСОБА_1 , грошову компенсацію за вартість її частки автомобіля в сумі 74589 (сімдесят чотири тисячі п`ятсот вісімдесят дев`ять гривень, 28 копійок) гривень. 
Таким чином позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню.
Щодо зустрічних позовних вимог про поділ побутових речей.
Згідно із ст.71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст.71 Сімейного кодексу України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Частиною 2 статті 184ЦК України передбачено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.
Відповідно до ч. 4 ст. 71 Сімейного кодексу України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.
Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті викладених норм законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.
Так, наведене вище судом чинне законодавство надає право подружжю на поділ належного йому майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, в добровільному порядку за взаємною згодою за рішенням самого подружжя або в судовому порядку за наявності спору між подружжям. Такий поділ майна може відбуватись як під час шлюбу, так і після його розірвання, оскільки само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Поділ спільного майна подружжя означає припинення права спільної сумісної власності подружжя на це майно і виникнення на її основі приватної (роздільної) власності або спільної часткової власності подружжя. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, а також те, що знаходиться у третіх осіб, за винятком того майна, яке згідно із законом не може належати подружжю (виключене з цивільного обороту). При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, якщо наявність боргових зобов`язань підтверджується відповідними засобами доказування. Поділ неподільних речей, тобто тих, які неможливо поділити в натурі, проводиться в ідеальних частках, або неподільна річ присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. При поділі майна подружжя суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, дійсну вартість такого майна станом на час розгляду справи в суді, з`ясувавши в першу чергу час придбання зазначеного майна, оскільки нормами сімейного законодавства встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Презумпція віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю. Разом з тим, ця презумпція може бути спростована, й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя. Майно в цьому разі є спільною сумісною власністю подружжя та належить чоловікові та дружині в рівних частках з моменту його придбання, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява, одного з подружжя, про те, що річ була куплена на його/її особисті кошти не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною.
Приписами частин 1 та 2 статті 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.
У постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 09 червня 2021 року в справі № 369/7613/17, від 09 червня 2021 року в справі № 523/15462/16-ц, від 14 квітня 2021 року в справі № 127/7830/17 наголошується: «... вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Якщо жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя у цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності».
Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. № 11).
Враховуючи те, що майно придбано сторонами у період шлюбу, то воно визнається судом спільним сумісним майном подружжя та підлягає поділу.
Згідно додаткових пояснень представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 , виявив бажання не враховувати при поділі майна мультиварку і мікрохвильову піч
Крім того суд враховує пояснення позивача ОСОБА_1 надані в засіданні, яке відбулось 21 жовтня 2025 року про те, що кондиціонер та телевізор остання бажає залишити у своїй власності, а генератор добровільно передати відповідачу за первісним позовом ОСОБА_2 .
Таким чином суд вважає за можливе зустрічний позов  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя – задовольнити частково. 
Визнати телевізор вартістю15388 гривень придбаний 31.05.2022 року, кондиціонер спліт Vestro VFE13AF22 вартістю 14499 гривень спільним сумісним майном подружжя  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити  ОСОБА_1 в особисту власність телевізор вартістю 15388 гривень придбаний 31.05.2022 року, кондиціонер спліт Vestro VFE13AF22 вартістю 14499 гривень.
Визнати генераторну установку F3001 1ф 2,7 кв., двигуна 2122СС вартістю 23000 тисячі гривень спільним сумісним майном подружжя  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити  ОСОБА_2 в особисту власність генераторну установку F30011ф 2,7 кв., двигуна 2122СС вартістю 23000 тисячі гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2  в якості компенсації різниці вартості побутової техніки у сумі 6887 (шість тисяч вісімсот вісімдесят сім) гривень 00 копійок.
Щодо понесених витрат.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 цього ж Кодексу розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Щодо судових витрат то представник позивача за первісним позовом заявила про їх понесення, а також вказали, що докази будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, відповідно дане питання буде вирішуватись у встановлений законом строк шляхом винесення відповідного процесуального рішення.
Крім того представник позивача за зустрічним позовом також заявила про понесення витрат на правничу допомогу у мотивувальній частині зустрічної позовної заяви.
В порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України представники до закінчення судових дебатів зробили заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, та зазначили, що докази на підтвердження понесених витрат будуть надані до суду протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення.
Згідно п.3 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині рішення вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеній частині позову. Позивачем за первісним позовом сплачено 1596, 52 судового збору. Позивачем за зустрічним позовом сплачено 1211,20 грн.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Вартість виконаної експертизи складає 6000 грн., які в силу приписів ст. 141 ЦПК підлягають стягненню з Відповідача за первісним позовом пропорційно задоволеній частині позову у розмірі.
Розрахунок за первісним позовом.
Судовий збір (74589,28 *100:199565,00=37,37%; 1596,52*37,37:100=596,61 грн.).
Висновок експерта (74589,28 *100:199565,00=37,37%; 6000*37,37:100=2242,20 грн.).
Розрахунок за зустрічним позовом.
Судовий збір (6887 *100:30691,50=22,43%; 1211,20*24,43:100=295,89 грн.).
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 264, 265 ЦПК України суд,- 
у х в а л и в: 
Первісний позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна – задовольнити частково.
Визнати, що автомобіль марки «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , придбаний на підставі договору купівлі-продажу № 7221/23/019588 від 14 вересня 2023 року належав на праві спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частці за кожним з них. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 74589 (сімдесят чотири тисячі п`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 28 копійок грошової компенсації 1/2 частки автомобіля марки «Volkswagen Passat», 2012 року випуску, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 596,61 грн, та витрати пов`язані із проведення експертизи в розмірі 2242,20 грн, а всього – 2838 (дві тисячі тридцять вісім) грн 81 коп.
В іншій частині первісного позову – відмовити.
Зустрічний позов  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя – задовольнити частково. 
Визнати телевізор вартістю15388 гривень придбаний 31.05.2022 року, кондиціонер спліт Vestro VFE13AF22 вартістю 14499 гривень спільним сумісним майном подружжя  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити  ОСОБА_1 в особисту власність телевізор вартістю 15388 гривень придбаний 31.05.2022 року, кондиціонер спліт Vestro VFE13AF22 вартістю 14499 гривень.
Визнати генераторну установку F30011ф 2,7 кв., двигуна 2122СС вартістю 23000 тисячі гривень спільним сумісним майном подружжя  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити  ОСОБА_2 в особисту власність генераторну установку F30011ф 2,7 кв., двигуна 2122СС вартістю 23000 тисячі гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2  в якості компенсації різниці вартості побутової техніки у сумі 6887 (шість тисяч вісімсот вісімдесят сім) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 295 (двісті дев`яносто п`ять) грн 89 коп. 
В іншій частині зустрічного позову – відмовити.
Відповідно до статті 246, пункту 5 частини 7 статті 265 Цивільного процесуального кодексу України призначити судове засідання для вирішення питання про витрати на професійну правничу допомогу на 03 лютого 2026 року о 15:15 год. Засідання відбудеться в залі судових засідань Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Великого Кобзаря, буд. 12
Зобов`язати представника позивача за первісним позовом, представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 та представника відповідача за первісним позовом, представника позивача за зустрічним позовом Ковалик Марину Федорівну  протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду надати суду докази понесення витрат на правничу допомогу, заявлених до стягнення з позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:
- позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_10 (зареєстрована адресою: АДРЕСА_1 );
- відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_11 , (зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).
Рішення складено 29 січня 2026 року.

Суддя         О.В.ЦИМБАЛІСТЕНКО