КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2026 року справа № 760/6911/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови.
Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі по тексту також позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Дарницького відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі по тексту також відповідач, Дарницький ВДВС), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Дарницького ВДВС від 18.02.2025 про відкриття виконавчого провадження №77106278.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомила, що на примусовому виконанні у Дарницькому ВДВС перебуває рішення Солом`янського районного суду м.Києва про притягнення її до адміністративної відповідальності.
Позивач наголошує на тому, що 03.03.2025 з її банківської картки було списано кошти в рахунок погашення штрафу. Проте, постанову про відкриття виконавчого провадження вона не отримувала, що позбавило її можливості добровільно сплатити штраф та свідчить про протиправність такої постанови, а також усіх наступних постанов, винесених в рамках такого виконавчого провадження.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18.03.2025 адміністративну справу №760/6911/25 передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.
07.04.2025 матеріали адміністративної справи №760/6911/25 надійшли на адресу Київського окружного адміністративного суду та за результатами автоматизованого розподілу були передані судді Дудіну С.О.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 повернуто Солом`янському районному суду міста Києва адміністративну справу №760/6911/25 для доопрацювання.
28.05.2025 на адресу суду від Солом`янського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи №760/6911/25.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, про відкриття провадження у справі був проінформований шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі на електронну адресу, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, сформована програмним забезпеченням «Діловодство спеціалізованого суду».
Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
у с т а н о в и в:
Постановою заступника начальника відділу Дарницького ВДВС від 18.02.2025 відкрито виконавче провадження №77106278 з примусового виконання постанови №760/13273/24, виданої 07.11.2024, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу 34 000,00 грн та судового збору 605,60 грн на користь Солом`янського районного суду міста Києва.
Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем цієї постанови, позивач звернулася з даним позовом до суду, з приводу чого суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.
Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (далі по тексту - Закон №1404-VІІІ).
Відповідно до статті 1 Закон №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 2 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.
У виконавчому документі зазначається дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню (пункт 6 частини першої статті 4 Закону №1404-VIII).
Частиною першою статті 4 Закону №1404-VIII визначено, що у виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;
4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);
реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);
5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;
6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);
7) строк пред`явлення рішення до виконання.
У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про законодавчо закріплений за виконавцем обов`язок відкрити виконавче провадження у випадку відповідності виконавчого документа вимогам, встановленим до них.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою заступника начальника відділу Дарницького ВДВС від 18.02.2025 відкрито виконавче провадження №77106278 з примусового виконання постанови №760/13273/24, виданої 07.11.2024, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу 34 000,00 грн та судового збору 605,60 грн на користь Солом`янського районного суду міста Києва.
При цьому, суд зауважує, що відповідач мав усі законні підстави відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання постанови Солом`янського районного суду міста Києві №760/13273/24, виданої 07.11.2024, про стягнення з ОСОБА_1 штрафу 34 000,00 грн та судового збору 605,60 грн на користь Солом`янського районного суду міста Києва, доказів скасування чи втрати чинності якою матеріали справи не містять.
Доводи позивача щодо неправомірності дій відповідача з винесення спірної постанови про відкриття виконавчого провадження з підстав її ненаправлення чи неотримання боржником є безпідставними та ґрунтуються на помилковому розумінні норм законодавства, оскільки відсутність доказів направлення боржнику ( ОСОБА_1 ) такої постанови не може свідчити про протиправність її прийняття відповідачем.
Таким чином, позивач, не обґрунтовуючи протиправності спірної постанови про відкриття виконавчого провадження, фактично наводить доводи щодо незгоди із вчиненням відповідачем дій з примусового виконання постанови Солом`янського районного суду міста Києва у справі №760/13273/24, виданої 07.11.2024.
Однак суд зазначає, що відомості про скасування постанови Солом`янського районного суду міста Києва у справі №760/13273/24, виданої 07.11.2024, яка є виконавчим документом в межах ВП №77106278, в матеріалах справи відсутні.
Крім того, суд звертає увагу, що у правових позиціях, викладених у постанові Верховного Суду у справі №360/4369/19 від 26.08.2020 та постанові Великої палати Верховного Суду у справі №0340/1792/18 від 20.05.2020 Верховний Суд прийняв наступний висновок: «…постанови про відкриття виконавчих проваджень є самостійними рішеннями суб`єкта владних повноважень, підстави і порядок прийняття яких врегульовані Законом України «Про виконавче провадження». Однак, позивач, оскаржуючи постанови про відкриття виконавчих проваджень на підставі виконавчих документів щодо стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження, належним чином не обґрунтовує їх протиправність».
Вказана правова позиція була підтримана Верховним Судом у постанові від 27.05.2021 року у справі №640/18626/20.
Таким чином, у межах спірних правовідносин доводи позивача про неправомірність з неї, зокрема, виконавчого збору за несвоєчасне виконання виконавчого документа, є безпідставними для вирішення даного спору щодо законності відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Солом`янського районного суду міста Києва у справі №760/13273/24, виданої 07.11.2024, яка є виконавчим документом.
Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.
Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.
Враховуючи положення статті 139 КАС України у суду відсутні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дудін С.О.