У Х В А Л А
29 грудня 2025 року
м. Київ
справа № 456/3480/23
провадження № 61-16160ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Турчин Юлія Ігорівна, на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 січня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2025 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2023 року     ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 
Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 січня 
2025 року, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного суду 
від 28 листопада 2025 року, відмовлено в задоволенні позову.
22 грудня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Турчин Ю. І. через підсистему «Електронний Суд» надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 січня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2025 року.
У касаційній скарзі представник заявника просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
У частині першій статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження 
(про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставою касаційного оскарження судових рішень представник заявника зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а саме, що суди не врахували правові висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладені у постановах 
від 23 січня 2018 року у справі № 273/212/16-ц, від 26 червня 2019 року у справі 
№ 641/5330/16-ц, від 11 березня 2020 року у справі № 813/1220/16, від 12 лютого 2020 року у справі № 569/4763/16-ц, від 05 лютого 2020 року у справі № 725/3265/18, від 13 жовтня 2021 року у справі № 360/2308/20, від 28 квітня 2021 року у справі 
№ 755/14564/18, від 14 червня 2022 року у справі № 465/7570/18.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Вбачається, що між сторонами виник спір про стягнення середнього заробітку у розмірі 484 785 грн, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день звернення з касаційною скаргою 
(757 000,00 грн).
Отже, касаційна скарга представника заявника подана на судові рішення у справі, яке відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.
Разом з тим, представник заявника посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема, 18 листопада 2025 року мало відбутись судове засідання в режимі відеоконференції на підставі клопотання заявника, однак як вбачається з протоколу судового засідання об 11:11:17 та 11:11:32, 11:12:45 заявник намагався долучитись до відеоконференції та його запрошення було відхилено. Таким чином, на думку представника заявника, апеляційний суд, не надавши заявнику доступ до відеоконференції та розглянувши справу за одне судове засідання без його участі, позбавив останнього права бути присутнім в судовому засіданні, висловити свою позицію та реалізувати свої процесуальні права. Представник заявника вважає такі дії суду штучними процесуальними перепонами у доступі до правосуддя та порушенням принципу змагальності й рівності сторін.
Надавши оцінку доводам касаційної скарги, оскаржуваним судовим рішенням, суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що справа має виняткове значення для заявника.
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу (частина восьма статті 394 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у визначений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Турчин Юлія Ігорівна, на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 січня 2025 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 листопада 2025 року.
Витребувати із Стрийського міськрайонного суду Львівської області цивільну справу № 456/3480/23 за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко
О. М. Ситнік
І. М. Фаловська