ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/149/24                                        Головуючий суддя І інстанції Майстренко О. М.
Провадження № 22-ц/818/2783/25                                Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про виплату заробітної плати

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року                                                                                       м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах :
головуючого                Яцини В.Б.,
суддів колегії               Мальованого Ю.М., Маміної О.В., 
розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківська роздрібна компанія» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2024 року, по цивільній справі № 643/149/24, за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківська роздрібна компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 51014,96 гривень,

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківська роздрібна компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі.
Позовна заява мотивована тим, що в період з 24.06.2015 по 15.09.2023 вона знаходилася у трудових відносинах з ТОВ «Харківська роздрібна компанія». Посадові обов`язки виконувала повністю, нарікань з боку відповідача не було. За час перебування у трудових відносинах з відповідачем ним була нарахована, але не виплачена заробітна плата за період лютий 2022 року-вересень 2023 року в сумі 51 014 (п`ятдесят одна тисяча чотирнадцять ) гривень 96 .
13.03.2024 від представника відповідача ТОВ «Харківська роздрібна компанія» надійшов відзив на позов, в якому просив застосувати до вимог ОСОБА_1 наслідки пропуску строку позовної давності на звернення до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості по заробітній платі та відмовити позивачу у задоволені позовної заяви. Представник відповідача зазначив, що докази надані позивачем не відповідають вимогам цивільного процесуального законодавства. Так, додані до позовної заяви довідка про заборгованість із заробітної плати станом на 15.09.2023, заявка із зазначенням заробітної плати не містять ні дати, ні номеру та не підписані уповноваженою особою. Представник відповідача стверджує, що позивач не зверталася до відповідача з питань врегулювання спору.
Представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 неодноразово протягом періоду з 24.02.2022 по 15.09.2023 зверталася до директора ТОВ «Харківська роздрібна компанія» із проханням надати їй відпустку без збереження заробітної плати, які надавалися позивачу відповідно до її заяв (копії надані суду). Оскільки фактично позивач знаходилася у відпустці без збереження заробітної плати з 24.02.2022 по 15.09.2023, службові повноваження не здійснювала, то вимоги про сплату заробітної плати в сумі 51 014 ,96 грн. не підтверджується належним доказом.
Також представник відповідача зазначає, що позивач звернулася до суду з пропуском строку, визначеного 233 КЗпП України.

Посилаючись на вищевикладене ОСОБА_1 просила суд про стягнення з ТОВ «Харківська роздрібна компанія» заборгованості по заробітній платі за період лютий 2022 року-вересень 2023 року в сумі 51 014 гривень 96 копійок та просила визнати причину пропуску звернення до суду із позовом поважною.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківська роздрібна компанія» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період лютий 2022 року-вересень 2023 року в сумі 51 014 гривень 96 копійок .
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківська роздрібна компанія» на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 гривень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Харківська роздрібна компанія» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати.
Вказало, що надана довідка Позивачем щодо наявності заборгованості з заробітної плати, а саме - довідка про заборгованість з заробітної плати жодним чином не відповідає вимогам процесуального законодавства та не може вважатися належним, достовірним, допустимим та достатнім доказом, щоб підтверджувати факти, викладені у позовній заяві та
доводити обставини, які мають значення для справи, оскільки дана довідка оформлена без вихідної реєстрації, номеру та за підписом не уповноваженої особи. Отже, бухгалтер Тимошик В.В. не могла видати довідку про заборгованість з заробітної плати станом на 15.09.2023 року, оскільки не є уповноваженою особою.
Зазначало, що у матеріалах справи міститься витяг з ЄДР з якого вбачається, що керівником ТОВ «ХАРКІВСЬКА РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ» є ОСОБА_2 , повноваження якого поширюються на вчинення дій від імені юридичної особи, у тому числі підписання договорів, тощо. Інші особи, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, зокрема підписувати будь-які довідки – відсутні. У статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань» зазначається, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Таким чином, дані щодо уповноваженої особи, яка може вчиняти дії від імені юридичної особи, в тому числі підписувати будь-які документи, є відкритими, достовірними і свідчать про те, що єдиною уповноважено особою ТОВ «ХАРКІВСЬКА РОЗДРІБНА КОМПАНІЯ» є Моденов Андрій Сергійович. Окремо звертаємо увагу на те, що судом першої інстанції було повністю проігноровано висновки Верховного суду у подібних правовідносинах, що викладені у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи №242/3051/18 від 31.05.2018 року щодо належності, достатності, достовірності доказів.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга 
не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості позову. 

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджується та судом встановлено, що згідно трудової книжки ОСОБА_1   24.06.2015 була прийнята до ТОВ «Харківська роздрібна компанія» на посаду старшого бухгалтера у бухгалтерію по строковому трудовому договору. 15.09.2023  ОСОБА_1    звільнена за угодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України на підставі наказу від 15.09.2023 №59к (а.с.7).
    Згідно наказу №59к  про припинення трудового договору від  15.09.2023 року  ОСОБА_1   звільнено за угодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України . В наказі зазначено компенсація відпустки 136 календарних днів (а.с.8).
На підтвердження суми заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 надано суду довідка б/н, без дати, в якій зазначено, що залишок зарплати до виплати на 15.09.2023 становить 51 014 ,96 грн (а.с.9). 
ОСОБА_1 зверталась до ТОВ «Харківська роздрібна компанія» із вимогою про надання розрахунку заборгованості по заробітній платі й виплату заборгованості .
Наказом №121к від 22.12.2022 затверджено та введено в дію з 01.01.2023 штатний розпис ТОВ «Харківська роздрібна компанія», відповідно до якого посадовий оклад старшого бухгалтера складає 12350 грн.
Між ПАТ «Концерн Авек та Ко» як орендодавцем та ТОВ «Харківська роздрібна компанія» як орендарем укладено договір про передання за плату на визначений строк (з 01.01.2022 до 30.12.2024) об`єктів Торговельного центру «Барабашово» (а.с. 126-130). Відповідно до додатку №3 до договору оренди майна б/н від 07.12.2021 передано нежитлову будівлю літ. «Х-1» за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.96-101) .
З до наказу №2/1-а від 01.02.2022 «Про визначення місця здійснення бухгалтерського обліку і зберігання первинних документів`вбачається, що визначено місце проведення бухгалтерського обліку і зберігання первинних документів ТОВ «ХРК» у кабінетах: №11 площею 10,6 кв.м, №12 площею 11,1 кв. м, №13 площею 10,8 кв. м, №14 площею 4,90 кв.м адміністративного корпусу за адресою: АДРЕСА_2 ; у нежитлових приміщеннях літ. «Х-1» заг. пл. 712,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.102).
До ЄРДР внесено відомості щодо кримінального провадження №22022220000000030 від 04.03.2022 за ч. 1 ст. 438 КК України, з якого вбачається, що завдано шкоду та значні руйнування за адресою: АДРЕСА_1 та житлових будинках поруч (а.с.103).
Актом від 29.09.2022 підтверджується, що у зв`язку із пожежею, яка сталася внаслідок проведення бойових дій 17.03.2022 та 18.03.2022 у нежитлових приміщеннях літ «Х-1» площею 712,1 кв.м за адресою: м.Харків, вул.Академіка Павлова,165-К , констатується повне знищення первинних документів ТОВ «ХРК», які були переміщенні за вказаною адресою для зберігання (а.с.105).
Відповідно до технічного висновку про стан будівельних конструкцій торговельних павільйонів, розташованих в Торговельному центрі «Барабашово» у м. Харкові та можливості їх подальшої експлуатації у нежитловій будова літ. «Х-1» в перший місяць бойових дій від вибухової хвилі сталося загоряння, павільйони та контейнери повністю згоріли та зруйновані, не експлуатуються (а.с.108-109).
Статтею110 КЗпП України передбачено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці:
а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат;
б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати;
в) сума заробітної плати, що належить до виплати.
Доводи скарги про те, що позивач звернулася з позовною заявою за межами строків позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 15.09.2023 ОСОБА_1 звільнилася з ТОВ «Харківська роздрібна компанія», з позовом до суду звернулася 08.01.2024.
Частиною 2 ст. 233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Позивачем не було одержано письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені їй при звільненні, а законом передбачено відрахування тримісячного строку звернення до суду саме з моменту одержання цього письмового повідомлення працівником, то позивачем строк звернення до суду не пропущений.
Тому клопотання відповідача про застосування позовної давності до вимог позивача задоволенню не підлягає.
Статтею 43Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, а саме визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом.
Стаття 55 Конституції України наголошує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Частиною 1 ст. 94 КЗпП України, ст.1Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
Статтею 116 КЗпП передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться вдень звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника вдень їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Позивач вказала, що ТОВ «Харківська роздрібна компанія» не виконало свого зобов`язання щодо видачі їй письмового повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні. Відповідач, в свою чергу, не спростував це твердження позивача, на ухвалу суду щодо витребування розрахунку сум, нарахованих при звільненні ОСОБА_1 , із зазначенням окремо кожного виду виплати; відомості щодо наявності або відсутності заборгованості по заробітній платі ТОВ «Харківська роздрібна компанія» звільненому працівнику ОСОБА_1 , направив відповідь про неможливість надання таких доказів у зв`язку з їх знищенням внаслідок пожежі.
Крім того, позивач зверталася до ТОВ «Харківська роздрібна компанія» із заявою про надання їй розрахунку сум, нарахованих при звільненні, а також просила провести розрахунок з нею, сплативши всю суму заборгованості. 
Відповідачем не здійснено остаточного розрахунку з позивачкою та не надано суду розрахунку про нараховані та виплачені їй суми при звільненні з посиланням на те, що знищена нежитлова будівля, де знаходилася бухгалтерія відповідача, комп`ютерна техніка, первинні документи.
Водночас суду надано і позивачем, і відповідачем копія наказу від 15.09.2023 про припинення трудового договору ОСОБА_1 , який містить розрахунок днів, за які підлягає сплаті компенсація відпустки, загалом 136 календарних днів.
Отже, суд вважає неспроможним аргумент відповідача про неможливість вирахувати суму заробітної плати, яка повинна бути сплачена ОСОБА_1 при звільненні. Роботодавець зобов`язаний був видати письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні(стаття116)та провести із звільненим працівником розрахунок не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Особливості виплати заробітної плати у період дії воєнного стану встановлені ч.1 ч. 4 ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Так, заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойові дії, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства.

Твердження скарги про те, що судом першої інстанції було повністю проігноровано висновки Верховного суду у подібних правовідносинах, що викладені у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи №242/3051/18 від 31.05.2021 року щодо належності, достатності, достовірності доказів, колегія суддів не приймає, з огляду на те, що правові висновки не є релевантними до обставин цієї справи та відповідні судові рішення приймалися за іншої фактично-доказової бази.
Отже, висновок щодо застосування норми права, який викладений у постановах Верховного Суду та на які посилався скаржник у апеляційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними, у справах встановлені інші обставини.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 05 березня 2024 року клопотання позивача про витребування додаткових доказів -задоволено. В порядку ст. 84 ЦПК України витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківська роздрібна компанія»  докази виплати позивачу компенсації за невикористану відпустку за період з 2015 по 2023 роки. Попереджено Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківська роздрібна компанія», що відповідно до ч. 7 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали (а.с.30-31).
Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідачем не була виконана ухвала суду, та ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані у суді апеляційної інстанції, ні до апеляційної скарги не надано доказів на підтвердження наявності законодавчо закріплених підстав для несвоєчасної виплати заробітної плати, правом подання власного розрахунку заборгованості перед ОСОБА_1 не скористався та, наполягаючи на недопустимості розрахунку позивача, у передбачений законом спосіб його не спростував.
Відповідачем не спростовано відомостей щодо заборгованості по заробітній платі жодним достатнім доказом перед позивачем відповідачем на вимогу суду не надано доказів на підтвердження нарахованих та виплачених сум при звільненні ОСОБА_1 . 

Аргументи скарги про те, що бухгалтер ОСОБА_3 звільнена 15 вересня 2023 року і не могла надавати довідку ОСОБА_1 про заборгованість заробітної плати від 15.09.2023, спростовуються матеріалами справи, а саме наказом від 15.09.2023 з якого вбачається, що ОСОБА_3 звільнена 26.09.2023 року (а.с.67).

Крім того, з урахуванням даних що містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвалою Московського районного суду м,Харкова від 21 грудня 2023 року було скасовано виданий судовий наказ виданий 08.11.2023, у справі № 643/11616/23, за заявою ОСОБА_1 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, що свідчить про те, що позивач зверталася до відповідача про виплату їй заборгованості, та у відповідача було вдосталь часу для звернення чи оформлення трудових відносин з фахівцем, який би міг скласти довідку про заборгованість по заробітній платі та її виплаті. 

Право на отримання заробітної плати є основним конституційним правом, яке не може бути обмежено без передбачених законом підстав. Такі підстави відповідачем суду не наведені та не доведені.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують обставини справи, та ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального та процесуального права, а тому відхиляються судом апеляційної інстанції.
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до статі 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Керуючись статтями 367, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківська роздрібна компанія» - залишити без задоволення.
Рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2024 року-залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст судового рішення складений 15 грудня 2025 року.
Головуючий                                                                        В.Б.Яцина.

Судді                                                                                        Ю.М.Мальований.

                                                                               О.В.Маміна.