Головуючий І інстанції: Т.С. Канигіна
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2026 р. 	Справа № 440/9187/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської міської ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.10.2025, по справі № 440/9187/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Полтавської міської ради  
третя особа  Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради 
про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення п`ятнадцятої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання від 30.11.2017 "Про затвердження генерального плану с. Супрунівка" в частині земельної ділянки загальною площею 0,1495 га, під кадастровим номером 5324085201:01:002:0207, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 ; 
- визнати протиправним та нечинним рішення п`ятнадцятої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання від 30.11.2017 "Про затвердження генерального плану с. Супрунівка" в частині затвердження функціонального призначення, розміщення земельної ділянки загальною площею 0,1495 га, під кадастровим номером 5324085201:01:002:0207, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , 5 в зоні земель сільськогосподарського призначення ( СВ- 1), частково в 3 зоні транспортної інфраструктури ТР-3 і зона розміщення об`єкта 5-го класу санітарної класифікації КС- 5.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та нечинним рішення п`ятнадцятої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання від 30.11.2017 "Про затвердження генерального плану с. Супрунівка" в частині затвердження функціонального призначення, розміщення земельної ділянки загальною площею 0,1495 га, під кадастровим номером 5324085201:01:002:0207, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .
Полтавська міська рада, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення, за загальним правилом, має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Натомість належним способом захисту та відновлення прав ініціатора звернення у цій справі, з урахуванням частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, є зобов`язання Управління з питань містобудування та архітектури Виконавчого комітету Полтавської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.04.2024 щодо видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки загальною площею 0,1495 га, під кадастровим номером 5324085201:01:002:0207, за адресою: АДРЕСА_1 , адже такий спосіб захисту порушення права буде найбільш ефективним.
Також, апелянт зазначав, що не передбачено можливість скасування генерального плану в частині затвердження функціонального призначення, розміщення земельної ділянки, судом можливе лише визнання протиправним та скасування всього рішення про затвердження генерального плану. Питання про дострокове внесення змін до генерального плану населеного пункту може порушуватися за результатами містобудівного моніторингу перед відповідною сільською, селищною, міською радою відповідною місцевою державною адміністрацією.
На підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судовим розглядом, рішенням п`ятнадцятої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання від 30.11.2017 затверджено генеральний план с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області /а.с.80/.
05.03.2024 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №710, укладеному між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), позивач отримала у власність земельну ділянку площею 0,1495 га, місце розташування якої: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 5324085201:01:002:0207. 
Відповідно до п. 2 вказаного договору цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.
03.04.2024 ОСОБА_1 звернулась до виконавчого органу Полтавської міської ради із зверненням щодо видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки 5324085201:01:002:0207 на об`єкт будівництва "Нове будівництво садибного житлового будинку на АДРЕСА_1 ".
Згідно з повідомленням про відмову в наданні будівельного паспорта № НОМЕР_1 від 12.04.2024 ОСОБА_1 відмовлено у наданні будівельного паспорта забудови земельної ділянки відповідно до пункту 2.4 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового-комунального господарства України №103 від 05.07.2011, а саме: невідповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Обґрунтування підстави для другого пункту: відповідно до генерального плану села Супрунівка Полтавського району Полтавської області, який затверджений рішенням п`ятнадцятої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання від 30.11.2017, земельна ділянка з кадастровим номером 5324085201:01:002:0207 на АДРЕСА_1 потрапляє в межі території сільськогосподарського призначення та вулично-дорожньої мережі (частина земельної ділянки потрапляє в межі червоних ліній вул. Василя Стуса). Згідно з планом зонування території с. Супрунівка, який розроблений у складі генерального плану села Супрунівка Полтавського району Полтавської області, указана земельна ділянка розміщена в зоні земель сільськогосподарського призначення (СВ-1), частково в зоні транспортної інфраструктури ТР-З і в зоні розміщення об`єктів 5-го класу санітарної класифікації КС-5, де серед переважних, супутніх, допустимих видів забудови не передбачено розташування садибних житлових будинків /а.с.23-24/.
Позивач, вважаючи рішення п`ятнадцятої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання від 30.11.2017 в частині затвердження функціонального призначення, розміщення земельної ділянки загальною площею 0,1495 га, під кадастровим номером 5324085201:01:002:0207, протиправним, звернулась до суду із даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, яка слідує з допущених порушень процедури його прийняття.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI.
Згідно зі ст. 1 Закону № 3038-VI генеральний план населеного пункту – містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; детальний план території – містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території; містобудівна документація – затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.
Частинами 1, 3 ст. 8 Закону № 3038-VI встановлено, що планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування.
Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про основи містобудування" від 16.11.1992 № 2780-XII до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій.
Положеннями ст. 16 Закону № 3038-VI визначено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.
Статтею 17 Закону № 3038-VI перебачено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.
Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Відповідно до ч. 5 ст. 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради.
На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.
Послідовність виконання робіт з розроблення генерального плану населеного пункту та документації із землеустрою визначається будівельними нормами, державними стандартами і правилами та завданням на розроблення (внесення змін, оновлення) містобудівної документації, яке складається і затверджується її замовником за погодженням з розробником.
У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 26 Закону № 3038-VI право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.
Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
Частиною 7 ст. 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено, що виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації в установлений строк:
1) подають пропозиції до проекту відповідного місцевого бюджету на наступний рік або про внесення змін до бюджету на поточний рік щодо потреби у розробленні містобудівної документації;
2) визначають в установленому законодавством порядку розробника генерального плану населеного пункту, встановлюють строки розроблення та джерела його фінансування;
3) звертаються до обласної державної адміністрації, Ради міністрів Автономної Республіки Крим (для міст обласного та республіканського Автономної Республіки Крим значення), центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (для міст Києва та Севастополя), щодо визначення державних інтересів для їх урахування під час розроблення генерального плану населеного пункту;
4) повідомляють через місцеві засоби масової інформації про початок розроблення генерального плану населеного пункту та визначають порядок і строк внесення пропозицій до нього фізичними та юридичними особами;
5) забезпечують попередній розгляд матеріалів щодо розроблення генерального плану населеного пункту архітектурно-містобудівними радами відповідного рівня;
6) узгоджують проект генерального плану населеного пункту з органами місцевого самоврядування, що представляють інтереси суміжних територіальних громад, з метою врегулювання питань планування територій у приміських зонах.
Відповідно до ст. 18 Закону № 3038-VI план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.
План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів.
План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.
Зонування території здійснюється з дотриманням таких вимог: 1) урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території; 2) виділення зон обмеженої містобудівної діяльності; 3) відображення існуючої забудови територій, інженерно-транспортної інфраструктури, а також основних елементів планувальної структури територій; 4) урахування місцевих умов під час визначення функціональних зон; 5) установлення для кожної зони дозволених і допустимих видів використання територій для містобудівних потреб, умов та обмежень щодо їх забудови; 6) узгодження меж зон з межами територій природних комплексів, смугами санітарно-захисних, санітарних, охоронних та інших зон обмеженого використання земель, червоними лініями; 7) відображення меж прибережних захисних смуг і пляжних зон водних об`єктів.
Параметри використання території та будівель, запропонованих для розташування у межах декількох земельних ділянок або окремої земельної ділянки, зокрема функціональне призначення, граничні поверховість та площа забудови, можливе розміщення на ділянці, є обов`язковими для врахування під час зонування відповідної території. Перелік зазначених параметрів визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
Внесення змін до плану зонування території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту.
Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності віднесення земельної ділянки з кадастровим номером 5324085201:01:002:0207, за адресою: вул. Василя Стуса, 16, с. Супрунівка, до зони земель сільськогосподарського призначення (СВ-1), частково до зони транспортної інфраструктури ТР-3 і до зони розміщення об`єкта 5-го класу санітарної класифікації КС-5 при затвердженні містобудівної документації "Генеральний план села Супрунівка Полтавського району Полтавської області" рішенням п`ятнадцятої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання від 30.11.2017.
Із матеріалів справи встановлено, що рішенням п`ятнадцятої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання від 30.11.2017 затверджений Генеральний план с. Супрунівка.
Водночас, на виконання ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 23.07.2025 архівним відділом Полтавської районної військової адміністрації зазначено, що архівним відділом було опрацьовано протоколи засідань сесій та виконавчого комітету Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області за період з 1980-2015 роки, рішень стосовно затвердження Генерального плану с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області, не виявлено.
Втім, рішенням двадцятої сесії двадцять третього скликання Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 08.10.2001 на підставі рішення вісімнадцятої сесії двадцять третього скликання Полтавської районної ради Полтавської області від 07.09.2001 затверджено зміну площ і меж населених пунктів Супрунівської сільської ради.
Згідно з протоколом засідання тринадцятої сесії п`ятого скликання Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 22.06.2007 прийнято рішення про звернення до Полтавської районної ради стосовно зміни меж населених пунктів сіл Івашки та Супрунівки.
Відповідно до рішення сорок п`ятої сесії п`ятого скликання Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 21.01.2010 погоджено проект землеустрою щодо встановлення і зміни меж села Супрунівка Супрунівської сільської ради.
На засіданні сорок четвертої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 18.09.2015 прийнято рішення по виготовлення генерального плану по населеним пунктам сільської ради.
Відповідно до рішення другої сесії сьомого скликання Супрунівської сільської ради від 25.12.2015 затверджено програму забезпечення розробки містобудівної документації та топографічної основи "Генерального плану сіл Супрунівка, Івашки, Мильці, Шостаки, Говтвянчик /а.с.190-191/.
Супрунівським старостинським округом Полтавської міської територіальної громади у листі наведено, що згідно з рішенням позачергової другої сесії Полтавської міської ради 8 скликання від 29.01.2021 останній день реалізації повноважень Супрунівської сільської ради є 31.03.2021. Шляхом реорганізації створено Супрунівський старостинський округ Полтавської міської територіальної громади, що входить до складу Полтавської міської територіальної громади, яка є правонаступником всіх прав Супрунівської сільської ради /а.с. 217/.
У листі Департаменту земельних і водних ресурсів та земельного кадастру від 13.08.2025 №01-04-01.2-14/1850 зазначено, що у Департаменті відсутня інформація та документи, які були надані на розробку Генерального плану с. Супрунівка, який був затверджений у 2017 році /а.с.219/.
Згідно зі ст. 21 Закону № 3038-VI громадському обговоренню підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій. Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадського обговорення проектів такої документації забороняється.
Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону № 3038-VI сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи зобов`язані забезпечити: 1) оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними наслідками та наслідками для довкілля, у тому числі для здоров`я населення; 2) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, пояснювальної записки, розділу "Охорона навколишнього природного середовища" або звіту про стратегічну екологічну оцінку на своїх офіційних веб-сайтах, а також вільний доступ до такої інформації громадськості; 3) реєстрацію, розгляд та врахування пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні; 4) проведення громадських слухань щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні; 5) узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні через погоджувальну комісію; 6) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.
Згідно з ч. 4 ст. 21 Закону № 3038-VI оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні, проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості замовнику містобудівної документації.
Частиною 7 ст. 21 Закону № 3038-VI передбачено, що для розгляду спірних питань, що виникають у процесі громадського обговорення, може утворюватися погоджувальна комісія. Погоджувальна комісія протягом двох тижнів після її утворення розглядає спірні питання, зафіксовані у протоколі громадських слухань, та ухвалює рішення про врахування або мотивоване відхилення таких пропозицій (зауважень).
Рішення погоджувальної комісії оформлюється протоколом. У разі неможливості врегулювати спірні питання між сторонами погоджувальною комісією остаточне рішення приймає замовник містобудівної документації. Урегульовані погоджувальною комісією спірні питання між сторонами або прийняті замовником містобудівної документації рішення є підставою для внесення змін до проекту відповідної документації.
Порядок проведення громадських слухань проектів містобудівної документації на місцевому рівні визначає Кабінет Міністрів України.
Порядок проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 № 555.
Відповідно до п. 2 Порядку № 555 проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проектах містобудівної документації здійснюється під час розроблення відповідних проектів містобудівної документації із врахуванням вимог Закону України "Про стратегічну екологічну оцінку".
Пунктом 3 Порядку № 555 визначено, що замовники містобудівної документації відповідно до частини третьої статті 21 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" забезпечують: оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними наслідками та наслідками для довкілля, у тому числі для здоров`я населення; оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, пояснювальної записки, розділу "Охорона навколишнього природного середовища" або звіту про стратегічну екологічну оцінку на своїх офіційних веб-сайтах, а також вільний доступ до такої інформації громадськості; реєстрацію, розгляд і врахування пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні; проведення громадських слухань щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні; оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні.
Для розгляду спірних питань, що виникають у процесі громадського обговорення, між громадськістю і замовниками містобудівної документації на місцевому рівні може утворюватися погоджувальна комісія.
Відповідно до п. 4 Порядку № 555 виконавчі органи сільських, селищних, міських рад оприлюднюють у двотижневий строк прийняті органами місцевого самоврядування рішення щодо розроблення проектів містобудівної документації шляхом опублікування таких рішень у засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування.
Оприлюднення розроблених в установленому законодавством порядку проектів містобудівної документації здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх подання розробником до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради шляхом розміщення матеріалів (планшетів, макетів) у визначеному органом місцевого самоврядування місці та інформування громадян через розповсюдження брошур і повідомлень, засоби масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення інформації на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування.
Пунктом 5 Порядку № 555 передбачено, що повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті містобудівної документації має містити: 1) інформацію про мету, склад та зміст містобудівної документації, викладену у скороченій та доступній для широкої громадськості формі; 2) основні техніко-економічні показники, зокрема графічні матеріали, що відображають зміст містобудівної документації; 3) відомості про замовника та розробника проектів містобудівної документації та підстави для їх розроблення; 4) інформацію про місце і строки ознайомлення з проектом містобудівної документації; 5) інформацію про посадову особу органу місцевого самоврядування, відповідальну за організацію розгляду пропозицій; 6) відомості про строк подання і строк завершення розгляду пропозицій; 7) інформацію стосовно запланованих інформаційних заходів (презентація, прилюдне експонування, телевізійні програми, публічні конференції тощо).
Осіб, які забезпечують роботу з розгляду пропозицій громадськості, призначає орган місцевого самоврядування. Зазначені особи є відповідальними за автентичність проектів містобудівної документації.
Відповідно до п. 7, 8 Порядку № 555 пропозиції до проектів містобудівної документації мають право подавати: повнолітні дієздатні фізичні особи, які проживають на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; юридичні особи, об`єкти нерухомого майна яких розташовані на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні; власники та користувачі земельних ділянок, розташованих на території, щодо якої розроблено проект містобудівної документації, та на суміжних з нею територіях; представники органів самоорганізації населення, діяльність яких поширюється на відповідну територію; народні депутати України, депутати відповідних місцевих рад; пропозиції, подані особами, не визначеними п. 7 цього Порядку, або подані після встановленого органом місцевого самоврядування строку, залишаються без розгляду.
Відповідно до ч. 9 ст. 21 Закону № 3038-VI оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні здійснюється у двотижневий строк з дня їх прийняття шляхом опублікування в засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення таких рішень на офіційних веб-сайтах цих органів; особи, які оприлюднюють проекти генеральних планів населених пунктів, зонування територій, детальних планів територій, є відповідальними за їх автентичність.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що громадські слухання стосовно схвалення проектів містобудівної документації на місцевому рівні відбуваються у такій черговості:
1) оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні:
2) надання особам, які мають право на подання пропозицій до проектів містобудівної документації на місцевому рівні, строку для подання таких пропозицій;
3) безпосереднє поданням пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування;
4) утворення погоджувальної комісії у разі необхідності;
5) оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації.
Разом з тим, у ході судового розгляду не встановлено та відповідачем не надано доказів виконання Супрунівською сільською радою наведених вище вимог, зокрема: проведення громадських слухань; оприлюднення прийнятого рішення щодо розроблення містобудівної документації на місцевому рівні з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками; оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні та доступ до цієї інформації громадськості; оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації на місцевому рівні тощо.
Крім того, відповідачем не надано доказів здійснення Супрунівською сільською радою дій щодо своєчасного оприлюднення безпосередньо проектів містобудівної документації, розміщення відповідної інформації на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції щодо недотримання процедури прийняття оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень.
Так, згідно з усталеною судовою практикою само по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його правомірності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи з міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на його прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків.
При цьому, не кожен дефект акта робить його неправомірним. Фундаментальне порушення – це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення .
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його правомірність.
Таким чином, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.
Водночас, надання оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, потребує співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення"; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.
Наведений висновок сформований Верховним Судом у постанові від 16.12.2021 у справі № 640/11468/20.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що застосовуючи цей підхід у даній справі, допущене відповідачем порушення є суттєвим і не оцінюється судом як формально протиправне.
При умовах дотримання передбаченої законом процедури прийняття такого рішення наслідки мали б інший результат.
Так, за умови дотримання процедури доведення до відома громадськості проектів містобудівної документації, забезпечення права громадськості на ознайомлення з нею та належного забезпечення проведення відповідних громадських слухань – позивач чи інші члени територіальної громади мали змогу бути ознайомленими з тим, що містобудівна документація: генеральний план с. Супрунівка", щонайменше, у частині затвердження функціонального призначення, розміщення земельної ділянки загальною площею 0,1495 га, під кадастровим номером 5324085201:01:002:0207, за адресою: вул. Василя Стуса, 16, с. Супрунівка, Полтавського району, Полтавської області, яка належить ОСОБА_1 , 5, безпідставно відносить цю земельну ділянку до зони земель сільськогосподарського призначення (СВ- 1), частково до зони транспортної інфраструктури ТР-3 і зони розміщення об`єкта 5-го класу санітарної класифікації КС- 5. 
При цьому, зазначена земельна ділянка, яка перебуває у власності ОСОБА_1 , до затвердження генерального плану була віднесена у встановленому законом порядку до земель для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
У разі дотримання процедури затвердження генерального плану населеного пункту позивач та інші особи мали б можливість ознайомитись з проєктною документацією, виявити наведену неузгодженість.
Слід враховувати, що генеральний план населеного пункту регулює використання територій (земель) населеного пункту, таким документом визначаються зони функціонального використання територій населених пунктів та основні принципи і напрямки планувальної організації території.
Натомість, встановлені у ході судового розгляду обставини створюють ситуацію втручання у право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5324085201:01:002:0207 через неможливість висловлення зауважень з метою їхнього врахування в процедурі затвердження генерального плану населеного пункту. 
Отже, оскаржуваним рішенням, яким затверджено генеральний план с. Супрунівка, Полтавського району, Полтавської області, створюються перешкоди у реалізації ОСОБА_1 прав щодо належної їй земельної ділянки.
Таким чином, виходячи зі встановлених судовим розглядом порушень процедури прийняття оскаржуваного рішення відповідачем, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо визнання протиправним та нечинним рішення п`ятнадцятої сесії Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області сьомого скликання від 30.11.2017 "Про затвердження генерального плану с. Супрунівка" в частині затвердження функціонального призначення, розміщення земельної ділянки загальною площею 0,1495 га, під кадастровим номером 5324085201:01:002:0207, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов. 
Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведений висновок суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавської міської ради - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.10.2025 по справі № 440/9187/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов   З.Г. Подобайло