ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/662/25
Провадження № 2/362/471/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 січня 2026 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
за участю секретаря Тельнової О.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення, 
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, що встановлені за рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19.04.2024 року по справі № 752/2819/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , шляхом стягнення коштів на утримання у твердій грошовій сумі на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 1600 грн. на кожну дитину до досягнення повноліття.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.04.2024 року з позивача стягнуто на користь  ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 05.02.2024 року і до досягнення повноліття дітей. Також з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання останньої, у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 05.02.2024 року, і до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку. Позивач зазначає, що наразі він перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , в якому народилось двоє дітей – син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Місячний дохід позивача складає приблизно 8000 грн.-10000 грн., заборгованості зі сплати аліментів не має. На даний час у позивача виникають труднощі із заробітком, береться за будь-яку посильну працю, наразі пошук роботи триває. Позивач розуміє, що визначені рішенням суду та органом ВДВС суми, з урахуванням середнього заробітку по регіону, вже наступного місяця можуть стати для нього непосильними, а тому є доцільним встановити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та зменшити розмір стягнення аліментів. 
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.05.2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 24).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 24.07.2025 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.04.2025 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення повернуто особі, яка її подала (а.с.51).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 13.10.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про розгляд справи в судовому засіданні (а.с. 119-120).
26.09.2025 року відповідач подала відзив на позовну заяву, у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що позовна заява подана з порушенням правил підсудності, оскільки подана за місцем проживання позивача, в той час, як до вказаних позовних вимог необхідно застосувати правила загальної підсудності, а саме позовна заява має пред`являтись за місцем проживання відповідача. Вимогами чинного законодавства не передбачено можливості зміни способу стягнення аліментів за вимогою платника аліментів. Позовні вимоги позивача щодо наявності інших дітей, перебування у шлюбних відносинах з ОСОБА_5 , спільного проживання та перебування на його утриманні дружини та дітей, отримання доходу в заявленому розмірі, не підтверджені належними доказами. Спільні діти позивача та відповідача є дітьми інвалідами, що зумовлює необхідність особливого догляду за ними, регулярних медичних оглядів, лікувальних курсів та більше матеріальних затрат на їх утримання (а.с. 64-69).
Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, враховуючи відзив на позовну заяву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_3 , батьком якої є ОСОБА_1 , матір`ю – ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 6). 
ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_4 , батьком якої є ОСОБА_1 , матір`ю – ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане Голосіївським відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (а.с. 5). 
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.04.2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 05.02.2024 року і до досягнення повноліття дітей. Також з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 05.02.2024 року і до досягнення ОСОБА_4 трирічного віку (а.с. 9-11).
ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_6 , батьком якого є ОСОБА_1 , матір`ю – ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , видане Глевахівською селищною радою Фастівського району Київської області (а.с. 7).
ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_7 , батьком якого є ОСОБА_1 , матір`ю – ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , видане Глевахівською селищною радою Фастівського району Київської області (а.с. 8).
Відповідно до довідки Фастівського ВДВС у Фастівському районі Київської обл. від 29.11.2024 року, у ОСОБА_1 борг по аліментах відсутній (а.с. 12-13).
Посвідченням серії НОМЕР_5 , виднаного УПЗН Голосіївської РДА в м. Києві, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дитині з інвалідністю до 18 років, призначено державну соціальну допомогу з 09.07.2015 року до 01.08.2032 року (а.с. 75).
Посвідченням серії НОМЕР_6 , виднаного УСЗН м. Київ Голосіївський район, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як дитині з інвалідністю до 18 років призначено державну соціальну допомогу з 20.07.2023 року до 25.10.2040 року (а.с. 74).
Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, не вважається незмінним.
Підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є доведеність у судовому засіданні суттєвої зміни (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Така зміна обставин має настати після того, як суд визначив первісний розмір аліментів.
Зміна сімейного стану платника аліментів, а саме народження у нього ще одної дитини в іншому шлюбі, сама по собі не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. У такому разі платник аліментів зобов`язаний підтвердити належними та допустимими доказами погіршення свого майнового стану, оскільки батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19, постанова Верховного Суду від 22 липня 2024 року справа № 688/4308/23).
Позивач зазначав, що визначений судом розмір аліментів він не має можливості сплачувати, оскільки його сімейний стан змінився, він перебуває у шлюбних відносинах, в яких народилось двоє дітей, які перебувають на його утриманні, його дохід є мінливим.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника осіб, яким він за законом зобов`язаний надавати утримування і які фактично перебувають на його утриманні.
Враховуючи викладене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами значного погіршення його матеріального становища, а долучення до матеріалів справи довідки форми ОК-5, ОК-7 з Пенсійного фонду України також не підтверджує вказану обставину, оскільки відомості про останні офіційно отримані доходи позивача зазначаються у 2018 році, тобто ще до ухвалення рішення суду про стягнення аліментів та народження дітей. Крім того, посилання позивача на зміну його сімейного стану - народження дітей від іншого шлюбу та їх утримання, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Посилання відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання відповідача, що є додатковими витратами для нього, судом не беруться до уваги, оскільки на момент розгляду даної справи стягнення таких витрат припинилося у зв`язку з досягненням донькою ОСОБА_4 трирічного віку.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 180, 182, 184, 191, 192 Сімейного Кодексу України, статтями 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 206, 210, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . 
Текст рішення складено 08.01.2026 року.
Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко