Справа № 527/2993/23
провадження № 3-в/527/14/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді - Свістєльнік Ю.М.,
за участю секретаря судового засідання – Мороз Ю.І.,
начальника сектору пробації – Теслі О.Г.,
розглянувши подання начальника Кременчуцького районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Теслі О.Г., про вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 10.01.2024 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення, -
ВСТАНОВИВ:
27 січня 2026 року начальник Кременчуцького районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Тесля О.Г. звернулася до суду із поданням про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.
В обґрунтування подання зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Кременчуцького районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області з 24.01.2024. Порушнику направлено виклики на 02.02.2024 та на 19.02.2024 за якими він не з`явився. Встановлено, що порушник за вказаною адресою проживає та зареєстрований. ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив, що з 25.03.2024 р. ОСОБА_1 був призваний на військову службу по мобілізації. 
На підставі викладеного, начальник прохала звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Глобинського районного суду Полтавської області, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення. 
До початку судового засідання представник Кременчуцького РС №1 ФДУ «Центр пробації» в Полтавській області направила до суду клопотання, у якому вказала, що подання підтримує та прохає його задовольнити.
Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду. 
Дослідивши матеріали подання та особової справи № 07/СКР/2024 р., суд дійшов до наступного висновку.
Постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 10 січня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт строком 120 (сто двадцять) годин суспільно корисних робіт, постанова набрала законної сили та була направлена до виконання до Кременчуцького районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, отримана Центром пробації 24.01.2024 року і була прийнята до виконання.
Як вбачається з відповіді на запит № 02-29.3/16 від 21.02.2024 наданою Пирогівським старостинським округом виконавчого комітету Глобинської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований і проживає адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до відповіді № 3/2312 від 26.04.2024 наданою ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний на військову службу по мобілізації 25.03.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 та направлений у військову частину НОМЕР_1 АДРЕСА_2 .
Як вбачається з повідомлення № 1266 від 07.10.2024 військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_1 станом на 06 травня 2024 року виключений зі списків особового складу частина НОМЕР_2 та з 06 травня 2024 року направлений для подальшого проходження військової служби до нового місця служби, а саме в розпорядження командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади сухопутних військ ЗСУ (ВЧ НОМЕР_4 ).
Статтею 298 КУпАП встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Згідно ч. 1 ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.
Відповідно статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.
Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.
Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу Рекомендації №R(91)1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів права принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст. 80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.
Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).
Крім цього, з часу набрання законної сили постановою суду про призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт минуло два роки.
На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 відповідно до ст. 303, 304 КУПАП, його слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.
Керуючись ст. ст. 303, 304 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Подання начальника Кременчуцького районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області Теслі О.Г., про вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 10.01.2024 року, у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП призначеного постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 10.01.2024 року, у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду.

Суддя       Ю. М. Свістєльнік