Справа № 456/4770/25
Провадження № 2/456/209/2026

РІШЕННЯ
Іменем України
/заочне/

06 січня 2026 року місто Стрий 

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Писарева О. Ю.,
при секретарі Стасів О. Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ :
Стислий виклад позицій сторін та учасників справи.
Представник позивача Саркісян Норайр Арменович звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором №316574 від 13.08.2021 р. у розмірі – 8 451,00 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі – 2422,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача покликався на те, що 13 серпня 2021 року ОСОБА_1 подала до ТОВ «ІЗІ Кредит» заяву на отримання кредиту №461781 від 13.08.2021 р. в якій разом з вказівкою особистих анкетних відомостей просила видати їй кредит в розмірі – 12 500,00 грн. 13 серпня 2021 року на підставі вказаної заяви між ТОВ «Ізі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №316574. Відповідно до умов кредитного договору №316574 від 13.08.2021 р. кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 12 500,00 грн. на особисті потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом кредитодавцю відповідно до умов зазначених у договорі. ТОВ «Ізі Кредит» в повному обсязі було виконано свої зобов`язання за кредитним договором №316574 від 13.08.2021 р., а саме надавши відповідачу кошти на особисті потреби у розмірі визначеному цим договором. Однак, відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання по договору, не сплачував щомісячні платежі за кредитом та проценти за користування кредитом, тим самим допускаючи порушення умов кредитного договору. 26 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЗІ Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» укладено Договір факторингу №Ф-25/2. Відповідно до умов Договору факторингу №Ф-25/2 від 26.03.2025 р. ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «ІЗІ КРЕДИТ» в тому числі і ОСОБА_1 за кредитним договором №316574 від 13.08.2021 р. Станом на 26.03.2025 р. відповідно до Реєстру боржників сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №316574 від 13.08.2021 р. перед новим кредитором – ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» складає – 8 451,00 грн., з яких: 8 437,60 грн. – прострочена заборгованість по тілу кредиту; 13,40 грн. – прострочені проценти за кредитом.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві викладено клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс».
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялась про час і місце розгляду справи, зокрема на 28.10.2025, 24.11.2025 та 06.01.2026, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернулися на адресу суду 07.10.2025, 13.11.2025 та 29.12.2025 згідно з довідкою Укрпошти про причини повернення/досилання з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, про призначення судових засідань на 24.11.2025 та 06.01.2026 відповідача повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.
Ухвалою судді від 10.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Пленум Верховного Суду України у пункті 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 13.08.2021 року між ТОВ «Ізі Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №316574, який підписано відповідачем власноручно, відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 12 500,00 грн. на особисті потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у договорі. Перебіг строку нарахування процентів за користування кредитом розпочинається з дати фактичного отримання позичальником кредиту і складає 36 тижнів. Згідно з п. 5.4., 5.7. вказаного кредитного договору сума щотижневого платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається графіком платежів. З урахуванням ануїтетного характеру платежів за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю 350,81% річних від суми кредиту з першого по 22 платіж та 1,49% річних за всіма наступними платежами до останнього платежу згідно з графіком платежів, у розрахунку з потижневою сплатою 6,75% з 1 по 22 платіж та 0,03% за всіма наступними платежами до останнього платежу, за період дії договору – 148,92%. Дата першого платежу 20.08.2021. День платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається графіком платежів. Загальна сума всіх платежів позичальника за договором з урахуванням процентної ставки за кредитом становить 30 780,00 грн. Загальна вартість кредиту в грошовому виразі становить 30 780,00 грн., що складає 12 500,00 грн. суми кредиту та 18 280,00 грн. процентів за користування кредитом, або 211,82% у процентному значенні /а.с.13 зворот-16/.
Зазначена вище інформація підтверджується відомостями, які зазначені у графіку платежів, розрахунку загальної вартості фінансового кредиту від 13.08.2021, які підписані відповідачем ОСОБА_1 власноручно, та в паспорті споживчого кредиту /а.с.16 зворот-19/.
Первісний кредитор ТОВ «Ізі Кредит» виконав зобов`язання за кредитним договором №316574 від 13.08.2021 та надав кредит відповідачу ОСОБА_1 в готівковій формі в розмірі 12 500,00 грн., що підтверджується копією видаткового касового ордера від 13.08.2021 за підписом касира ОСОБА_2 та позичальника ОСОБА_1 /а.с.20/.
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 01.04.2025 загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №316574 становить 8 451,00 грн. /а.с.26 зворот - 27/.
Згідно з договором факторингу №Ф-25/2 від 26.03.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» передає грошові кошти в розпорядження ТОВ «Ізі Кредит», а ТОВ «Ізі Кредит» відступає позивачеві ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами /а.с.34 зворот - 38/.
Згідно з п. 1.4. вказаного договору факторингу права вимоги переходять до фактора з дати оплати фактором клієнту суми фінансування (ціни продажу), що передбачена цим договором, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості.
Відповідно до витягу з реєстру боржників №1 від 26.03.2025 до договору факторингу №Ф-25/2 від 26.03.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №316574 від 13.08.2021 в розмірі 8 451,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 8437,60 грн.; заборгованість за процентами 13,40 грн. /а.с.39/.
Згідно з платіжною інструкцією №25 від 01.04.2025 судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» здійснило плату на користь ТОВ «Ізі Кредит» в розмірі 270 318,01 грн., призначення платежу: оплата згідно договору факторингу №Ф-25/2 від 26.03.2025, реєстр боржників №1 від 26.03.2025 /а.с.41/.
Розмір спірної заборгованості за кредитним договором №316574 від 13.08.2021 відповідачем ОСОБА_1 не спростовано, своїх розрахунків відповідач суду не надала.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст.ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За приписами ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк бо інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 зазначено, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину: вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
У даній справі відповідачем не доведено належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених вказаним договором, як і презумпція правомірності його не спростована.
Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У частинах 1,3 статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти.
Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.
Оцінка доказів та висновки суду за результатами розгляду справи.
Проаналізувавши зміст кредитного договору №316574 від 13.08.2021, його форму, суд дійшов висновку, що кредитний договір №316574 від 13.08.2021 укладений між ТОВ «Ізі Кредит» та ОСОБА_1 в письмовій формі та відповідає вимогам ЦК України. Доказів зворотного відповідач суду не надав, як і не спростував сам факт укладення такого договору.
Судом також встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в розмірі 12 500,00 грн., однак ОСОБА_1 допустила порушення умов кредитного договору №316574 від 13.08.2021, не виконуючи свої зобов`язання, в результаті чого у неї утворилась заборгованість у розмірі 8451,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 8437,60 грн.; заборгованість за процентами 13,40 грн. Жодних доказів на спростування вказаного розміру заборгованості, як і доказів сплати такого боргу, відповідачем до суду не надано. Таким чином, суд вважає доведеним вказаний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №316574 від 13.08.2021 в розмірі 8451,00 грн.
Матеріалами справи також підтверджується, що 26.03.2025 між ТОВ «Ізі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» було укладено договір факторингу №Ф-25/2, згідно умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №316574 від 13.08.2021.
Враховуючи наведене, встановивши вказані вище обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Омега Фінанс» підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором №316574 від 13.08.2021 в розмірі 8451,00 грн.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
За змістом ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, зважаючи на те що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 279, 280, 282 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» заборгованість за кредитним договором №316574 від 13.08.2021 у розмірі 8 451 /вісім тисяч чотириста п`ятдесят одна/ грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» 2 422 /дві тисячі чотириста двадцять дві/ грн. 40 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс», ЄДРПОУ 42436323, адреса: 01042, м. Київ, вулиця Саперне Поле, будинок 12, офіс 1007;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 12 січня 2026 року.

Головуючий суддя       О. Ю. Писарев