УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №935/3470/24 Головуючий у 1-й інст. Щербаченко І. В. 
Номер провадження №33/4805/217/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 07 серпня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
встановив:
Постановою судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 07 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 23.12.2024 о 19 год 18 хв в с.Смолівка по вул. Л.Українки, 12, керував транспортним засобом Мерседес Бенц, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Послався на відсутність у матеріалах справи доказів зупинки транспортного засобу, порушення ним Правил дорожнього руху, в також на відсутність доказів надходження на лінію 102 звернення заявниці щодо конфлікту з ним, що стало причиною звернення до нього працівників поліції. У зв`язку з цим вважає, що усі дії поліцейських, у тому числі вимога пройти огляд на стан сп`яніння, не ґрунтуються на законі. Також, звернув увагу на порушення порядку долучення доказів до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема відеозапису, внаслідок чого порушено його право на захист. Вказав, що на момент ознайомлення з протоколом та іншими доказами відеозапис був відсутній і долучений до матеріалів справи лише наступного дня, що підтверджується рапортом поліцейського від 24.12.2024. На його думку, додавання доказів після складення протоколу є неправомірним, а неналежне оформлення працівниками поліції адміністративних матеріалів є самостійною підставою вважати про відсутність складу інкримінованого йому правопорушення. В апеляційній скарзі послався на практику національних судів, Верховного Суду та практику ЄСПЛ.
Належним чином повідомлені про місце і час судового засідання ОСОБА_1 та його захисник Кушніренко А.В. до суду апеляційної інстанції не з`явились, будь-яких клопотань на адресу суду не направили.
За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи понад строки, встановлені законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004, «Пономарьов проти України»від 03.04.2008) та положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а такожвідповідно до ч.6 ст.294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь в апеляційному провадженні. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу по адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №203536 від 23.12.2024 вбачається, що ОСОБА_1 23.12.2024 о 19 год 18 хв в с.Смолівка по вул. Л.Українки, 12, керував транспортним засобом Mercedes Benz, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду в установленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніннявідмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 

Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №203536 від 23.12.2024, підтверджується наявними у справі доказами, а саме: 
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.3); 
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.12.2024 (а.с.4); 
розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та статтею 268 КУпАП від 23.12.2024 (а.с.7); 
розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.5);
копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3716918 від 23.12.2024, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.6);
рапортом інспектора СРПП ВП №2 ЖРУП ГУНП в Житомирській області від 24.12.2024 (а.с.8);
диском з відеозаписом події (а.с.14).
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. 
Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 . 
З наявного у справі відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився виконати законну вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, як з використанням спеціальних засобів на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР. Водія ознайомлено зі змістом складених відносно нього адміністративних матеріалів, які він підписав без будь-яких зауважень. 
Дії працівників поліції відповідали вимогам ст.266 КУпАП таІнструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735. 
Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.
Доводи апеляційної скарги стосовно неправомірних дій працівників поліції не підтверджені доказами та спростовуються матеріалами справи. 
Відсутність зафіксованого відеозаписом моменту зупинки транспортного засобу та порушення ПДР не виключає факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинки та порушення ним ПДР, що підтверджується чинною постановою серії ЕНА №3716918 від 23.12.2024, а також іншими доказами, дослідженими судом у їх сукупності.
Крім того, як вбачається з відеозапису, водію ОСОБА_1 було надано чітке пояснення щодо мотивів зупинки та під час спілкування з ним працівниками поліції виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а тому подальші дії ОСОБА_1 регламентувалися нормами п.2.5 ПДР і не перебували у причинному зв`язку з його незгодою з діями працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу. 
Матеріали справи підтверджують наявність у працівників поліції законних підстав для пред`явлення ОСОБА_1 вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння. 
Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не спростовано об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими надано оцінку відеозапису як належному та допустимому доказу, що обґрунтовано викладено у мотивувальній частині судового рішення. Твердження апелянта про порушення права на захист також були предметом розгляду суду першої інстанції та обґрунтовано відхилені.
Судові рішення, на які посилався ОСОБА_1  в апеляційній скарзі, преюдиційного значення для вирішення даної справи не мають.
Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови. 
При розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд –
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 07 серпня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич