1	Справа № 335/11240/25  2-о/335/14/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: 
головуючого судді Геєць Ю.В., 
за участю секретаря судового засідання Кузьмич Ю.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Запорізька міська рада, в порядку ст. 256 ЦПК України про встановлення факту належності заповіту, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить суд встановити факт належності ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ), 1941 року народження, заповіту, посвідченого 04.07.2006 року секретарем виконавчого комітету Інженерненської сільської ради Ползгівського району Запорізької області Литвиненко О.П., зареєстрованого у реєстрі за № 170.
В обґрунтування заяви заявниця зазначила, що заявниця є донькою ОСОБА_4 , 1941 року народження.
За життя, 04.07.2006 року, мати заявниці склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області - Литвиненко О.П. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 170.
Після смерті матері заявниця звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Носенко Ю.А. для оформлення спадщини за цим заповітом.
Постановою приватного нотаріуса від 26.09.2025 року заявниці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що у заповіті зазначено невірний рік народження заповідача - „1923”, замість правильного „1941”.
Дані розбіжності перешкоджають ОСОБА_1 оформити право на спадщину.
Заявниця посилаючись на те, що виправити помилку у Спадковому реєстрі чи отримати підтвердження від посадової особи, яка посвідчувала заповіт, наразі неможливо, просить заяву задовольнити.
Ухвалою суду від 04.12.2025 року заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Носенко Ю.А. завірену у встановленому законом порядку копію спадкової справи, що заведена після смерті ОСОБА_2 , 1941 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заявниця в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву про встановлення факту належності документу підтримала.
Представник зацікавленої особи Запорізька міська рада в судове засідання не з`явився, подав заяву через систему „Електронний суд” про розгляд справи за його відсутністю, в якій просив вирішити справу на розсуд суду.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 , ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , в с. Петро – Павлівка Шахтарського району Донецької області.
Відповідно до свідоцтва про народження заявниці ОСОБА_1 НОМЕР_2 , матір`ю заявниці є ОСОБА_4 .
Згідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00040173451 від 20.06.2023 року, виданим Дніпровським відділом ДРАЦС у місті Запоріжжя, 22.08.1970 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 , та прізвище після реєстрації шлюбу змінила на „ ОСОБА_6 ”.
04.07.2006 року, ОСОБА_2 , уродженка с. Петро – Павлівка Шахтарського району Донецької області, склала заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області — ОСОБА_7 . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 170.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , уродженка с. Петро – Павлівка Шахтарського району Донецької області, померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 .
З матеріалів спадкової справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2024 року, встановлено факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Петро – Павлівка Шахтарського району Донецької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Павлівське Пологівського району Запорізької області. 
01.08.2024 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Носенко Ю.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
Інформаційна довідка із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) містить інформацію про заповідача, а саме: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , дату та місце народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , Донецька область, Шахтарський район, с. Петро-Павлівка.
Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Носенко Ю.А. відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, посвідченим Литвиненко О.П., секретарем виконавчого комітету Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області 04.07.2006 року за реєстровим № 170, на все нерухоме та рухоме майно, у зв`язку з тим, що відсутня можливість зробити виправлення у Спадковому реєстрі заповітів, до вищезазначеного заповіту, які потрібні для вчинення нотаріальної дії, а саме: виправити рік народження заповідача з «1923» на «1941».
Нормами ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення” №5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Заявниця ОСОБА_1 не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує цей факт, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Крім того, встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує для заявниці юридичні наслідки.
У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Відповідно листа ВСУ від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Аналіз особистих документів ОСОБА_1 , свідчить про те, що у Спадковому реєстрі заповітів не вірно зазначено рік народження заповідача, всі інші особисті дані співпадають. 
Враховуючи наведене, а також те, що спору про право не встановлено, а сам юридичний факт доведений письмовими доказами, тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 264, 265, 315-319, 354, суд -

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Запорізька міська рада, в порядку ст. 256 ЦПК України про встановлення факту належності заповіту – задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіту, посвідченого 04.07.2006 року секретарем виконавчого комітету Інженерненської сільської ради Пологівського району Запорізької області Литвиненко Оленою Павлівною, зареєстрованого у реєстрі за № 170.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено в повному обсязі 02.02.2025 року.

Суддя Ю.В.Геєць