ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/27295/25
провадження № 3/753/9471/25
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2025 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Бондаренко М.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ст.ст. 124, 122-4 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

встановила:

До Дарницького районного суду м. Києва 24 грудня 2025 року надійшли протоколи про адміністративні правопорушення за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , що постановою судді від 26 грудня 2025 року об`єднані в одне провадження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17 грудня 2025 року серії ЕПР № 543183 водій ОСОБА_1 17 грудня 2025 року, о 19 год. 18 хв., за адресою: м. Київ, вул. Братів Чибінєєвих, 8А, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкоджень транспортних засобів.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1; 13.1 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 17 грудня 2025 року серії ЕПР № 543189 водій ОСОБА_1 17 грудня 2025 року, о 19 год. 18 хв., за адресою: м. Київ, вул. Братів Чибінєєвих, 8А, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, місце пригоди залишив. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Адвокат Осадча К.О. у судовому засіданні 29 грудня 2025 року вказала, що її клієнт ОСОБА_1 повністю заперечує вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та пояснила, що останній не вчиняв жодної дорожньо-транспортної пригоди. Також зазначила, що первинні письмові пояснення, у яких ОСОБА_1 визнавав вину, були надані ним під психологічним тиском з боку працівників поліції та під впливом погроз. Адвокат переконувала, що жодних належних і допустимих доказів вини її клієнта працівниками поліції надано не було.

Разом із тим ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 26 та 29 грудня 2025 року, не з`явився, будь-яких причин своєї неявки суду не повідомив. Суд розцінює таку поведінку як небажання надавати пояснення з приводу інкримінованих йому дій.

Суддя, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дійшла таких висновків.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення від 17 грудня 2025 року серії ЕПР № 543183 стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП; протокол про адміністративне правопорушення від 17 грудня 2025 року серії ЕПР № 543189 стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП; схема місця ДТП; пояснення водіїв; рапорт працівників поліції; реєстраційна картка транспортного засобу; DVD-R з відеозаписом з камер спостереження.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що 07 листопада 2025 року, керуючи автомобілем «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , він допустив зіткнення з автомобілем «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_2 , після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Із письмових пояснень ОСОБА_2 , водія автомобіля «Mazda», вбачається, що автомобіль «Mitsubishi» під керуванням ОСОБА_1 рухався позаду нього, подавав звукові сигнали, після чого здійснив обгін, фактично підрізав транспортний засіб, внаслідок чого відбулося зіткнення з передньою лівою частиною автомобіля «Mazda», після чого водій «Mitsubishi» залишив місце ДТП.

Із письмових пояснень ОСОБА_1 встановлено, що він загалом не заперечував факту настання дорожньо-транспортної пригоди, однак зазначав, що міг не відчути моменту зіткнення.

Під час перегляду відеозапису з місця події встановлено, що безпосередній момент зіткнення на відео не зафіксовано, на що звертала увагу адвокат Осадча К.О. Водночас із зазначеного відеозапису вбачається, що спочатку рухався автомобіль «Mazda», державний номерний знак НОМЕР_2 , а через кілька секунд автомобіль «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 , що повністю узгоджується з поясненнями водія ОСОБА_2 щодо напрямку та послідовності руху транспортних засобів.

Крім того, характер і локалізація пошкоджень автомобіля «Mazda», а саме суттєві пошкодження лівої передньої частини, відповідають викладеній потерпілим версії події та узгоджуються з механізмом зіткнення, описаним у його письмових поясненнях.

Водночас зафіксовані пошкодження автомобіля є настільки суттєвими, що позиція особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що зіткнення було для останнього невідчутним не можуть бути прийняті до уваги.

У свою чергу адвокат Осадча К.О., заперечуючи проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, обмежилася загальними твердженнями про відсутність доказів винуватості її клієнта та про те, що первинні письмові пояснення були надані під примусом. 

Водночас не було зазначено, ким саме, за яких обставин та у який спосіб нібито здійснювався такий примус. 

При цьому положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 208/712/19 від 30 серпня 2023 року)

Також адвокатом не було надано пояснень, з яких причин ОСОБА_1 не з`явився до судових засідань для надання безпосередніх пояснень і спростування інкримінованих йому обставин.

За таких обставин, з урахуванням сукупності непрямих, але взаємоузгоджених доказів, відсутності послідовної та переконливої версії подій з боку ОСОБА_1 та його адвоката, суддя дійшла висновку, що факт дорожньо-транспортної пригоди та залишення місця ДТП дійсно мали місце.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст. 36 КУпАП, яка регулює порядок накладення адміністративних стягнень при вчиненні кількох адміністративних правопорушень, передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Втім, частиною 2 цієї статті встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З цих двох адміністративних правопорушень, що ставляться у провину ОСОБА_1 найбільш серйозним за санкцією статті є передбачене ст. 122-4 КУпАП.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за вказані правопорушення та накладення на нього стягнення, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, в межах санкції ст. 122-4 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, у сукупності із обставинами справи, беручи до уваги ступень тяжкості вчинених правопорушень, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суддя вважає, що стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що передбачено санкцією ст. 122-4 КУпАП, відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним вчиненому, адже суддя бере до уваги, що після вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 , очевидно відчувши зіткнення (із урахуванням суттєвих пошкоджень автомобіля «Mazda»), не вчинив жодних дій для з`ясування його наслідків, а натомість залишив місце події.

Крім того, суддя враховує, що потерпілий та органи поліції були змушені витратити значний час та зусилля на встановлення винуватця події. Лише через півтора місяці ОСОБА_1 був відшуканий та запрошений до поліції, де і були оформлені адміністративні матеріали.

Відтак, саме позбавлення права керування у межах санкції є оптимальним способом впливу на правопорушника з метою попередження аналогічних порушень у майбутньому.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 124, 122-4 статтями 23, 33, 40-1, 251, 252, 280, 283-285, 294 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

ухвалила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя         Марина БОНДАРЕНКО