Справа № 450/4611/25  Провадження № 2/450/14/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі: 
головуючого-судді Мусієвського В.Є.
при секретарі Расяк С.М. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась в суд з цивільним позовом до відповідача, у якому просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 30 % від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня повноліття дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 і до завершення навчання.
Мотивувала позовні вимоги тим, що до моменту звернення з даним позовом з відповідача стягувались аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до рішення по справі № 450/2735/15-ц та виконавчого провадження № 50596435. При цьому, жодної фінансової допомоги ОСОБА_2 на потреби, виховання, розвиток, навчання чи оздоровлення сина не надавалось. З огляду на викладене, просила позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою від 14.10.2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
12.11.2025 року відповідачем ОСОБА_2 подано заперечення на позовну заяву, згідно мотивів яких просив визначити аліменти у розмірі 20 % від його заробітку (доходу), які сплачуватимуться щомісячно до закінчення дитиною навчання але не довше ніж до досягнення 23 річного віку. Вказав, що законодавством не передбачено фіксованого розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, а тому суд має право самостійно визначити такий розмір врахувавши матеріальний стан обох сторін. Повідомив, що він має інші фінансові видатки, а саме допомагає батькам, які є пенсійного віку. Крім цього, зазначив, що має проблеми зі здоров`ям, що також впливає на його фінансовий стан.
В матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
За ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу.
Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 24.10.2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 6275. 
Як вбачається з довідки № 08860 про реєстрацію місця проживання особи від 06.01.2021 року та витягу з реєстру територіальної громади № 2025/014453696 від 02.10.2025 року, повнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_1 , разом із матір`ю, позивачем у справі, ОСОБА_1 .
Згідно довідки № 8 від 02.10.2025 року, повнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.09.2025 року є студентом 1 курсу навчально-наукового інституту деревообробних технологій і дизайну денної форми навчання в Національному лісотехнічному університеті України, навчання якого завершується 30.06.2029 року.
Частиною 1 статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 
Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на денній формі навчання, позбавлений можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу останній не має, а тому потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання (канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям.
При цьому, згідно долученої виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1717 від 03.04.2025 року, вбачається, що у відповідача ОСОБА_2 наявний діагноз, який призводить до порушення функції ходи та хребта, що слід врахувати при визначенні розміру аліментів.
Крім цього, з довідки № 3-000000054 від 11.11.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 з 23.04.2025 року займає посаду оператора пульта керування устаткуванням залізобетонного виробництва в ТзОВ «Щирецький забод залізобетонних виробів», а за липень 2025 року, серпень 2025 року, вересень 2025 року останнім сплачено аліменти в сумах 18921 грн. 98 коп., 18832 грн. 28 коп., 11738 грн. 68 коп., відповідно.
Вказаний розмір аліментів становить 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2 ,але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що сплачувались згідно рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.12.2015 року на користь ОСОБА_4 на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,щомісячно, починаючи з 04.11.2015 року, і до досягнення дітьми повноліття.
За вказаних обставин не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи покликання позивача щодо відсутності від відповідача жодної фінансової допомоги на потреби, виховання, розвиток, навчання чи оздоровлення сина.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 матиме можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, що забезпечить належне матеріальне забезпечення сина, який продовжує навчання.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що аргументи позивача частково зайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 06.10.2025 року і до закінчення ним навчання, але не довше, ніж до досягнення 23-річного віку.
Зі змісту норми ч. 1 та ч. 2 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів – у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 247, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 185, 192, 199-201 СК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів– задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 06.10.2025 року і до закінчення ним навчання, але не довше, ніж до досягнення 23-річного віку.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.