ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/1807/25
категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 в особі Центрального фінансово-економічного управління, ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача - ІНФОРМАЦІЯ_3 , про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії", 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, в якій просить: 
- визнати протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 № 795/2/2989ден від 25.09.2024 щодо відмови йому у складанні розрахунку вислуги років на пенсію згідно вимог пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";
- зобов`язати Кадровий центр Сухопутних військ Збройних Сил України скласти йому розрахунок вислуги років на пенсію згідно вимог пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на безпідставність відмови у складенні розрахунку вислуги років на пенсію згідно з вимогою пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Вважає, що має достатньо страхового стажу для призначення йому пенсії. Стверджує, що судовим рішенням йому встановлено право для зарахування періоду роботи в МПП " ІНФОРМАЦІЯ_4 " до його страхового стажу, який у календарному обчислені складає 32 роки 10 місяців 15 днів. Пояснює, що вперше до відділу персоналу Військової частини НОМЕР_2 звернувся у 2018 році, однак особову справу без попереднього розрахунку та з помилками надіслали до Кадрового Центру Сухопутних військ Збройних Сил України. У той час під час перевірки справи за наявними матеріалами справи не був врахований запис у дублікаті трудової книжки щодо періоду роботи на посаді керівника МПП "Сапфір" до 2012 року. 
На повторне звернення позивача начальник соціального відділу кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України не прийняв до уваги документи про цивільну діяльність та не врахував такі до розрахунку його страхового стажу.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 11.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.
13.03.2025 від представника Міністерства оборони України (далі - відповідач 1, МОУ) надійшов до суду відзив на позов, в якому повідомив про безпідставність та помилковість позовних вимог. Наголошує, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_3 Сухопутних військ Збройних Сил України, яка не входить до апарату Міністерства оборони України, апарату Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, а тому Департамент соціального забезпечення Міноборони не уповноважений здійснювати позивачу розрахунок вислуги років на пенсію. Зважаючи на викладене, вважає, що правові підстави для задоволення вимог до Міноборони відсутні.
17.03.2025 від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач 2, Центр) надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію не складається для військовослужбовців, щодо яких на дату запланованого звільнення не дотримуються умови призначення пенсії, зазначені у статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Пояснює, що за наявними в особовій справі позивача документами, в тому числі трудовою книжкою НОМЕР_4 Центром складено попередній розрахунок вислуги років (страхового стажу) позивача на пенсію. На дату виключення позивача зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_5 встановлено, що станом на 28.07.2023 загальна тривалість його військової служби становить 13 років 11 місяців 22 дні, а непідтвердженого страхового стажу не вистачає. Зазначає, що остаточний розрахунок вислуги років здійснюється відповідним фінансовим органом на основі повного пакету документів, поданих заявником, та перевірки відповідності умов передбачених законодавством. Вказує, що оскільки на дату звільнення з військової служби загальний страховий стаж позивача складав менше 25 календарних років, то права на призначення пенсії за вислугу років позивач не набув, у зв`язку із чим, на підставі п. 2.15 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14.08.2014 за № 530 (далі - Положення № 530) розрахунок вислуги років (страхового стажу) позивача на пенсію не складено. При цьому, посилання позивача на рішення суду Житомирського окружного адміністративного суду від 18.01.2023 у справі № 240/17088/22 є безпідставним, так як Центр не був стороною по справі, а тому таке не має преюдиційного значення та невраховані періоди страхового стажу підлягають доказуванню у загальному порядку.
Відповідно до ухвали суду від 26.03.2025 залучено до участі у даній справі, як третього відповідача - Військову частину НОМЕР_1 в особі Центрального фінансово-економічного управління.
28.04.2025 від представника ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - відповідач 3, Командування) надійшов до суду відзив на позов, в якому посилається на практику Верховного Суду за висновками якого, задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено. Пояснює, що п.3 Порядку про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 (в редакції постанови № 119, далі Порядок № 393) визначає види служби, які зараховуються на пільгових умовах лише для визначення розміру пенсії за вислугу років, а не для призначення такої пенсії. Звертає увагу суду, що правове регулювання щодо права на призначення пенсії за вислугу років зазнало змін і, у зв`язку з такими змінами, як Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-XII), так і Порядок № 393 виникнення, зокрема, в колишнього військовослужбовця права на таку пенсію пов`язують з наявністю певної вислуги років у календарному обчисленні, а не пільговому.
Центральне фінансово-економічне управління (далі - відповідач 4, ЦФЕУ) та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача - ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - третя особа, ТЦК), не використали своє процесуальне право на подання до суду відзиву на позов та пояснень відповідно.
Ухвалою суду від 16.04.2025 залучено до участі у справі №240/1807/25, як четвертого відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
28.04.2025 від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов до суду відзив на позов, в якому заперечує проти позовних вимог. Законодавець вносячи зміни до статті 12 Закону № 2262-ХІІ та замінюючи при цьому словосполучення "вислугу років" на термін "вислугу календарних років", уточнив характер вислуги років при призначенні пенсії, чим фактично відокремив календарну вислугу та пільгову вислугу років. Законодавець чітко розмежував призначення розмежування обчислення стажу вислуги років календарно та/або пільгово. Прирівнення такого стажу не відповідатиме логіці законодавця. Крім того посилається на позицію Верховного Суду викладену у постанові від 23.12.2024 у справі № 200/1294/23, згідно з якою п.3 Порядку № 393 (в редакції постанови № 119) визначає види служби, які зараховуються на пільгових умовах лише для визначення розміру пенсії за вислугу років, а не для призначення такої пенсії. Отже, правове регулювання щодо права на призначення пенсії за вислугою років зазнало змін у зв`язку з якими як Закон № 2262- XII так і Порядок № 393 (в редакції Постанови № 119) виникнення, зокрема, в колишнього поліцейського права на таку пенсію пов`язують з наявністю певної вислуги років у календарному обчисленні, а не пільговому. Таким чином, Верховний суд України підтвердив, що пільгову вислугу років можливо застосовувати тільки при розрахунку розміру пенсії. Додавати пільгову вислугу до календарної, як підставу для оформлення пенсії за вислугою років, не можливо.
Ухвалою суду від 20.11.2025 повторно витребувано від Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України: документи, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення викладене у листі 495/2/2989ден від 25.09.2024 щодо відмови ОСОБА_1 у складанні розрахунку вислуги років на пенсію з підставі відсутності необхідного страхового стажу та визначено його загальний страховий стаж в календарному обчисленні - 24 роки 02 місяці 29 днів.
У відповідь на ухвалу, Центр повідомив, що оскаржуване рішення прийняте на підставі матеріалів особової справи ОСОБА_1 , яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_5 , яку 25.09.2024 повернуто розпоряднику інформації.
Відповідно до ухвали суду від 12.01.2026 витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_5 належним чином завірені копії матеріалів з особової справи, які могли слугувати для прийняття оскаржуваного рішення викладеного у листі № 495/2/2989ден від 25.09.2024 Кадрового центру Збройних Сил України щодо відмови ОСОБА_1 у складанні розрахунку вислуги років на пенсію з підставі відсутності необхідного страхового стажу та визначено його загальний страховий стаж в календарному обчисленні - 24 роки 02 місяці 29 днів.
22.01.2026 на виконання вимог ухвали суду ІНФОРМАЦІЯ_6 направлено до суду копії матеріалів особової справи ОСОБА_1 . Одночасно повідомлено, що достеменно не відомо, які матеріали могли слугувати для прийняття оскаржуваного рішення щодо відмови позивачу у складанні розрахунку вислуги років на пенсію. 
Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд вказує наступне.
ОСОБА_1 проходив військову службу у період з 05.08.1982 по 30.09.1991, з 26.05.2014 по 23.06.2015, з 18.07.2015 по 04.11.2016 та з 01.09.2017 по 06.09.2018, вислуга років у Збройних Силах України становила 12 років 06 місяців 13 днів, що підтверджується копією довідки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_7 № 27 від 11.01.2020.
Як свідчить розрахунок вислуги років військовослужбовця на пенсію, складений начальником персоналу Військової частини НОМЕР_5 від 10.05.2024 загальна вислуга років позивача становила 17 років 06 місяців 09 днів.
13.11.2024 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_8 із заявою, в якій просив скласти розрахунок вислуги років, з розрахунку цивільного стажу для оформлення пенсії.
У свою чергу, особова справа позивача передана у ІНФОРМАЦІЯ_1 для складення відповідного розрахунку та супровідним листом № 795/2/2989 ден від 25.09.2024 повернута ІНФОРМАЦІЯ_8 на доопрацювання, у зв`язку із відсутністю підстав для складання розрахунку вислуги років на пенсію позивача, згідно з вимогами п."а" ст. 12 Закону № 2262-XII, оскільки на дату звільнення військовослужбовець мав 24 роки 02 місяці 29 днів загального страхового стажу в календарному обчисленні.
Позивач не погоджується із такою позицією учасників справи, та вважає що має право на належне соціальне забезпечення, у зв`язку із достатністю страхового стажу. Наголошує, що при правильному обрахунку стажу набув би право на призначення пенсійного забезпечення ще з 01.09.2018, тобто після звільнення із Військової частини НОМЕР_2 .
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на наступне.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначено Законом № 2262-XII.
Відповідно до п."б" ст.12 Закону № 2262-XII особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, врегульовано, зокрема, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі також - Порядок № 3-1, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Порядку № 3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із вищезазначеним Законом, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).
Пунктом 12 Порядку № 3-1 передбачено, що уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.
Зважаючи на викладене, суд звертає увагу, що саме уповноважені структурні підрозділи здійснюють перевірку поданих звільненими зі служби особами заяв про призначення їм пенсії, здійснюють обчислення вислуги років для призначення пенсії та встановлюють наявність підстав для її призначення. Після цього такий орган законодавчо наділений компетенцією направити подання про призначення пенсії за вислугу років до територіального органу Пенсійного фонду України.
Аналогічний висновок наведений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.11.2018 по справі № 537/1980/16-а та Верховним Судом у постанові від 17.06.2020 року по справі № 554/2032/17.
Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. "а" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-XII у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
На виконання вищезазначених вимог Закону № 2262-XII постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 затверджено Порядок № 393.
Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 725/1959/17, від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17, і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у частині призначення пенсії за вислугу років, дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Порядком № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18.
У ході судового розгляду справи встановлено, що 13.11.2024 ОСОБА_2 звернувся із заявою до ТЦК в якій просив скласти розрахунок для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-XII. Після вчинення передбачених вище викладеними нормами дій супровідним листом № 795/2/2989 ден від 25.09.2024 особова справи позивача повернута ІНФОРМАЦІЯ_8 на доопрацювання, у зв`язку із відсутністю підстав для складання розрахунку вислуги років на пенсію позивача, згідно з вимогами п."а" ст. 12 Закону № 2262-XII, оскільки на дату звільнення військовослужбовець не мав необхідного страхового стажу. За доводами відповідачів загальний страховий стаж позивача в календарному обчисленні на дату звільнення із військової служби становив 24 роки 02 місяці 29 дні.
Таким чином, спірним у даних правовідносинах є наявність у позивача необхідного страхового стажу для складення розрахунку для призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-XII.
При звільненні військовослужбовця на пенсію, переведенням по службі складається грошовий атестат, розрахунок вислуги років для призначення пенсії. Відповідність вказаних даних перевіряється працівником, якому оформляється пенсія відповідно до вимог законодавства.
Порядок оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення та перерахунку пенсій за вислугу років, по інвалідності та в разі втрати годувальника регулюється Законом № 2262-XII, Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45) та Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02 березня 2023 року № 10-1, далі - Порядок № 3-1), Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затверджене наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 (далі - Положення № 530).
Відповідно до п. 3.1 Положення № 530 оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та пенсій в разі втрати годувальника членам сімей померлих військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до Закону, а також визначення розміру грошового забезпечення, що враховується при обчисленні та перерахунках пенсій колишнім військовослужбовцям (крім колишніх військовослужбовців строкової військової служби), здійснюються уповноваженими органами Міністерства оборони України - обласними ТЦКСП згідно з постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3 Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (зі змінами), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі - Порядок № 135/13402).
Згідно п. 3.2 Положення № 530 заяви про призначення/перерахунок пенсій за формою, передбаченою додатком 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, подаються до головних управлінь Пенсійного фонду України за місцем проживання заявника через відділи соціального забезпечення (відділи оформлення допомог, військових пенсій та пільг сектору соціальних виплат) обласних ТЦКСП. Указані заяви разом з необхідними документами, зазначеними в пунктах 3.3 - 3.6 цього розділу, реєструються в книзі обліку пенсійних документів. Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються обласними ТЦКСП до органів Пенсійного фонду України, мають бути завірені в установленому порядку. Органи Пенсійного фонду України на підставі документів, що надійшли з обласних ТЦКСП, визначають право заявників на пенсію за вислугу років, по інвалідності та в разі втрати годувальника, а також розміри та терміни призначення цих пенсій згідно зі ст. 12, 42 Закону.
Відповідно до п. 3.3 Положення № 530 для оформлення документів щодо призначення пенсії за вислугу років або по інвалідності подаються: заява; грошовий атестат (розрахункова книжка) і довідка про додаткові види грошового забезпечення; військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарської комісії); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом 6 частини другої статті 12 Закону); довідка МСЕК про визнання особи особою з інвалідністю; копія документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копія сторінки паспорта з такою відміткою); довідка публічного акціонерного товариства Державний Ощадний банк України (далі - АТ Ощадбанк) або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, найменування та номер відділення АТ Ощадбанк; копії сторінок паспорта (1, 2, 10, 11 та сторінки з відміткою про останнє місце реєстрації); копії посвідчень, які дають право на пільги (ветерана війни та військової служби, особи, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, донора тощо).
Згідно з п. 3.8 Положення № 530 обласний ТЦКСП у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії: приймає від заявника необхідні документи, донараховує вислугу років до дня звільнення військовослужбовця з військової служби та оформлює подання про призначення пенсії за формою, встановленою додатком 2 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій; передає перший примірник подання та документи, зазначені в пунктах 3.3 3.6 цього розділу, до головного управління Пенсійного фонду України за місцем реєстрації особи; копію подання долучає до особової справи колишнього військовослужбовця, яка зберігається в обласному ТЦКСП; організовує ознайомлення з поданням особи, якій оформлюється пенсія. Номер подання про призначення пенсії має відповідати номеру, за яким була зареєстрована в Книзі обліку пенсійних документів (додаток 5) заява про призначення пенсії. Подання складається посадовою особою відділу оформлення допомог, військових пенсій та пільг сектору соціальних виплат обласного ТЦКСП, перевіряється та підписується начальником цього відділу, керівником обласного ТЦКСП та завіряється гербовою печаткою. Вносити виправлення в подання не дозволяється.
Відповідно до п. 3.9 Положення № 530 днем звернення за призначенням пенсії є день надходження до відповідного органу Пенсійного фонду України, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, обласний ТЦКСП роз`яснює заявнику, які документи він повинен надати додатково. Пенсії призначаються у строки, визначені в статті 50 Закону.
Визначення у Законі № 2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині п`ятій статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.
Таким чином, передбачена Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).
У свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Постанови № 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. Таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.
Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.
Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 14 .04.2021 у справі № 480/4241/18.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, що висловлена в постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Відповідно до п.2.15 Положення № 530 попередній розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію складається відповідним управлінням (відділом) персоналу та передається разом з особовою справою до фінансового органу (пункт 2.12 цього розділу), який складає основний розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію і повертає його в управління (відділ) персоналу для долучення до особової справи військовослужбовця.
Вислуга років розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення військовослужбовця. Розрахунок вислуги років (страхового стажу) на пенсію не складається для військовослужбовців, щодо яких на дату запланованого звільнення не дотримуються умови призначення пенсії, зазначені у статті 12 Закону.
Після звільнення військовослужбовця з військової служби зазначений примірник особової справи разом з основним розрахунком вислуги років надсилається в обласний ТЦК СП за обраним військовослужбовцем місцем проживання, а попередній розрахунок залишається у справах фінансового органу та зберігається протягом трьох років.
У той час, як пояснив представник Центр уповноважений складати лише попередній розрахунок вислуги років (страхового стажу) а пенсію військовослужбовцям військових частини, підпорядкованих Сухопутним військам Збройних Сил України та особам, звільненим з військової служби, які проходили військову службу у Сухопутних військах Збройних Сил України, а складення основного розрахунку вислуги років (страхового стажу) на пенсію позивачу, засвідченого печаткою фінансового органу, належить до повноважень фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У постанові від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22 Верховний Суд сформулював наступні правові висновки:
"підпунктом "а" пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року) було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;
водночас, відповідно до підпункту "а" пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній на дату звільнення, 27 червня 2022 року, та дату звернення позивача із заявою до ГУНП в Донецькій області щодо оформлення та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення пенсії, 1 листопада 2022 року) до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах (пункт 3 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року): один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;
тому, для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року."
З урахуванням правових позицій, викладених у зазначених вище постановах Верховного Суду, слідує висновок, що для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ч.1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15.04.2024 у справі № 140/11144/23, що в силу приписів статті 242 КАС України враховується судом під час розгляду цієї справи.
При цьому, як свідчать матеріали справи позивач звільнився з військової служби 28.07.2023, тобто після внесення відповідних змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022.
У подальшому, постанови Шостого апеляційного суду від 28.08.2025 у справі 640/13694/22 визнано протиправними та нечинними:
- пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393";
- підпункт 1 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393";
- пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393";
- пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393".
У той час, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, переглядаючи справу №520/5695/23 в касаційному порядку, у постанові від 10.12.2024 підтримав правовий висновок, викладений у раніше ухваленій постанові Верховного Суду від 14.11.2023 у справі №600/3836/22-а про те, що до правовідносин, пов`язаних з призначенням пенсії за вислугу років відповідні правові норми, зокрема, Порядку № 393 підлягають застосуванню в тій редакції, яка була чинна на момент звернення особи із заявою про оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років.
Отже, застосуванню підлягає норми Порядку № 393 у редакції, після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119.
Судовим розглядом встановлено, що вислуга років на день звільнення (28.07.2023) складає: у календарному обчисленні - 24 років 02 місяці 05 днів, загального страхового стажу в календарному обчисленні, що, на думку відповідачів, не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленої пунктом "а" ст. 12 Закону № 2262-XII, про що свідчить лист Центру № 795/2/2989 ден від 25.09.2024, копія якого наявна в матеріалах справи.
За змістом послужного списку офіцера у відставці ІНФОРМАЦІЯ_9 оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_10 " позивач проходив військову службу у період: 
- з 05.08.1982 по 21.08.1987 - курсант Харківського вищого авіаційного училища зв`язку, ВОС -461700;
- з 21.08.1987 по 21.02.1990 - інженер 481 станції дальньої радіонавігаційної північної ланки оперативної групи (Арктика), ВОС - 461700;
- з 21.02.1990 по 23.10.1991 - командир навчального взводу НОМЕР_6 окремого навчального полку зв`язку і радіотехнічного забезпечення, ВОС - 8461704;
- з 26.05.2014 по 12.12.2014 - заступник командира роти з озброєння НОМЕР_7 батальйону ТрО ОК " ІНФОРМАЦІЯ_10 ", ВОС - 8461704;
- з 12.12.2014 по 23.06.2015 - заступник командира мотопіхотної роти з озброєння НОМЕР_7 окремого мотопіхотного батальйону, ВОС - 560100;
- з 18.07.2015 по 13.08.2015 - слухач 5 курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації, ВОС - 121000;
- 13.08.2015 по 30.09.2016 - начальник зв`язку штабу НОМЕР_8 окремої бригади берегової оборони ВМС ЗСУ, ВСО - 121000;
- 30.09.2016 по 04.11.2016 - помічник начальника зв`язку відділення зв`язку штабу НОМЕР_8 окремої бригади морської піхоти ВМС ЗСУ, ВОС - 121500;
- 01.09.2017 по 06.09.2018 - помічник начальника штабу - начальник зв`язку механізованого батальйону НОМЕР_9 окремої механізованої бригади, ВОС - 121000;
- 12.03.2022 по 21.03.2022 - інженер відділу зберігання некерованих авіаційних засобів ураження Військової частини НОМЕР_10 , ВОС - 461102;
- 21.03.2022 по 25.07.2023 - заступник начальника польового вузла зв`язку з озброєнням 4 окремої танкової бригади, ВОС - 520100;
- 28.07.2023 виключений зі списків особового складу Військової частини.
Відповідно до рішення від 18.01.2023 Житомирського окружного адміністративного суду прийнятого у справі № 240/17088/22 визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у зарахуванні ОСОБА_1 період роботи в Приватному підприємстві "Сапфір" з 01.11.1995 по 31.12.2003, з підстав, викладених у листі від 06.04.2022 № 8435-5441/П-02/8-0600/22 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.02.2022 (вх. №8033/П-0600/22 від 29.03.2022), з урахуванням висновків суду. Під час розгляду справи № 240/17088/22 суд дійшов висновку, що матеріали адміністративної справи не містять належних доказів того, що у спірний період позивач працював у МПП "Сапфір", зокрема, копії трудових книжок позивача, які знаходяться в матеріалах пенсійної справи містять суттєві розбіжності щодо трудової діяльності позивача у спірний період, а інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами, позивачем не надано.
Відповідно до ч.ч. 4-5 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
При цьому, доказів того, що за результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області прийнято рішення про зарахування йому періоду роботи в Приватному підприємстві "Сапфір" з 01.11.1995 по 31.12.2003 матеріали справи не містять. У той час, обставини, встановлені рішенням суду у іншій справі, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді іншої справи.
Встановлені обставини справи в їх сукупності дають підстави для висновку, що твердження відповідачів щодо відсутності підстав для складення розрахунку вислуги років на пенсію згідно з вимогами п. "б" статті 12 Закону № 2262-ХІІ є правомірними та обґрунтованими.
Одночасно, слід відмітити, що визначення у Законі № 2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині п`ятій статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.
Таким чином, передбачена Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).
У свою чергу, передбачені ст. 17-1 Закону № 2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Постанови №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. Таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.
Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.
Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, що висловлена в постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Враховуючи викладене правове обґрунтування та встановлені обставини справи на підставі наявних матеріалів, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для формування позивачу розрахунку вислуги років, відповідно до п. "б" ст. 12 Закону № 2262-XII, оскільки матеріалами справи не підтверджено необхідний страховий стаж 25 років і більше.
Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, №303-A, пункт 29).
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд відповідно до статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 КАС України, суд, 

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_11 ) до Кадрового центру Сухопутних військ Збройних Сил України, Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03168. ЄДРПОУ: 00034022), Військової частини НОМЕР_1 в особі Центрального фінансово-економічного управління (вул.Дегтярівська, 19, м.Київ, 04119, ЄДРПОУ: 22991037), ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 . ЄДРПОУ: НОМЕР_12 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача - ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ: НОМЕР_13 ), про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 27 січня 2026 р.

27.01.26