Справа № 456/5397/25
Провадження № 1-кп/456/214/2026

В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
05 лютого 2026 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 
суддів ОСОБА_2 
ОСОБА_3  
за участю секретаря ОСОБА_4 
прокурора ОСОБА_5 
захисника ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Стрий кримінальне провадження №220251400000000137 від 2.05.2025 про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 263 КК України,-

 
ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 о 05:00 год. за наказом президента рф володимира путіна, збройні сили рф незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території Україні злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підстав пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на цей час.
Так встановлено, що у травні 2025 року, але не пізніше 27.05.2025, невстановлений представник держави-агресора рф, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, через месенджер «Телеграм», залучив до злочинної діяльності громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 . В подальшому, не пізніше 27.05.2025, більш точний час не встановлено, в ході спілкування із застосуванням месенджера «Телеграм» із невстановленим представником держави-агресора рф (із невстановленого акаунта), ОСОБА_7 отримав від останнього пропозицію, щодо надання йому допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, спрямованої, зокрема, і на послаблення її обороноздатності шляхом вчинення дій, спрямованих на вчинення вибухів у заздалегідь визначених місцях. Відтак, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його невстановлений співрозмовник є представником іноземної держави, а саме країни-агресора рф, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, погодився виконувати завдання за грошову винагороду невстановленої досудовим розслідуванням особи по наданню допомоги у підривній діяльності проти України. 
Переслідуючи мету надання допомоги представникам збройних сил рф, проведенні підривної діяльності проти України, ОСОБА_7 виконуючи інструкції представника країни-агресора рф, залізничним сполученням Кривий Ріг-Львів, 27.05.2025 виїхав з м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області та 28.05.2025 прибув у місто Львів, звідки за допомогою сервісу ВІаВІасаr прибув у готельний комплекс «612 км», розташований за адресою: Львівська область, с. Добряни, вул. Стрийська, 25. 28.05.2025, близько 21.30 год. ОСОБА_7 , діючи з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, на виконання отриманих від представника країни-агресора рф інструкцій через месенджер «Телеграм» забрав зі сховку під бордюром на вул. Добрівлянській в м. Стрий за географічними координатами 49.282812, 23.851809, рюкзак темно-синього кольору, в якому знаходилися два саморобні вибухові пристрої, після чого повернувся до готельного комплексу «612 км». Після чого, 29.05.2025, близько 17.40 год. співробітниками СБУ вказана злочинна діяльність ОСОБА_7 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб була припинена та як наслідок, попереджено вибухи у громадських місцях.
Окрім того, ОСОБА_7 , діючи умисно, розуміючи та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, всупереч передбаченому законом порядку та без передбаченого законом дозволу, в порушення додатку №1, затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471 - XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п. п. 2.8., 8.1., 8.2., 8.9 та глави 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, 28.05.2025 близько 21.30 год. забрав зі сховку під бордюром на вул. Добрівлянській в м. Стрий за географічними координатами 49.282812, 23.851809, рюкзак темно синього кольору, в якому знаходилися два саморобні вибухові пристрої та у такий спосіб придбав два саморобні вибухові пристрої, придатні до виробництва вибуху. В подальшому придбані два саморобних вибухових пристрої, придатних до виробництва вибуху, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, всупереч передбаченому законом порядку та без передбаченого законом дозволу, незаконно, переніс до готельного номеру у готельному комплексі «612 км» за адресою: Львівська область, с. Добряни, вул. Стрийська, 25.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, підтверджує обставини викладені в обвинувальному акті та дав покази про те, що в травні 2024 р. у зв`язку з важким матеріальним становищем переїхав в місто Київ в пошуках роботи. В Києві, влаштувався на роботу та познайомився з хлопцем на ім`я ОСОБА_8 , з яким багато спілкувався і потоваришували. Одного разу ОСОБА_8 , запросив його на обід, де були присутні, ще якісь люди, яким було відомо про його скрутне матеріальне становище, та обіцяли допомогти з погашенням його боргів. Зокрема сказали, що допоможуть оформити кредит в банку. Він писав заяви, звертався в банки, однак кредити йому ніхто не давав. Після чого вони разом поїхали в м. Одеса, де невідома йому жінка перереєструвала на нього квартиру, під заставу якої він взяв кредит. В подальшому ті люди (їхні дані йому невідомі) надали йому контакт в месенджері, де також невідомий йому чоловік, запропонував підробіток, за нібито кур`єрську роботу. При цьому, той чоловік сказав йому їхати в м. Стрий Львівської області та поселитись в готелі «612 КМ», коли він приїхав, в готелі вже був заброньований номер на його ім`я, на два дні. Увесь час, контактував з особами на ім`я « ОСОБА_9 », « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_11 », з якими спілкувався за допомогою месенджера «Телеграм», це була і переписка і розмови. По прибуттю на місце, особи з якими спілкувався, сказали йому пройти за координатами та оглянути місцевість, це була автобусна зупинка неподалік населеного пункту «Добряни». Також йому повідомили, що приблизно за 200 м від зупинки у сховку під бордюром знаходиться рюкзак, який він забрав. В рюкзаку містились дві портативні камери з павербанками і наскільки він зрозумів два вибухові пристрої, все було перемотано скотчем зеленим і жовтим. Під час телефонної розмови, зв`язківець надав вказівку, перенести пристрій за вказаними координатами неподалік автобусної зупинки, де заховати, а перед тим з`єднати два проводи, намагаючись це зробити, він зламав ці проводи, а тому забравши рюкзак, пішов з таким в готель. Наступного дня, йому по телефону дали інструкції, що і де він повинен купити, щоб полагодити вибухові пристрої. Після чого він поїхав в м. Стрий, де у вказаних йому магазинах, купив необхідні речі, за які розраховувався за допомогою електронного гаманця, куди інструктори скидували йому кошти. Повернувшись в готельний номер, по відеозв`язку йому пояснювали, що він повинен зробити, щоб полагодити зламаний пристрій. Під час вказаних подій і був затриманий працівниками правоохоронних органів. Повідомляє, що за вказану роботу йому пообіцяли заплатити 1000 доларів США, окрім того на електронний гаманець йому скидували кошти на дорогу та поточні витрати. Спочатку вважав, що це звичайна робота кур`єра, однак коли побачив пристрої в рюкзаку, зрозумів, що це вибухівка та усвідомлював, які це могло мати наслідки. Визнання ним вини є добровільним, без застосування тиску та примусу, щиро засуджує свою поведінку. 
Окрім визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у скоєному підтверджується й наступними письмовими доказами.
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) від 2.05.2025, за матеріалами правоохоронних органів внесено відомості до ЄРДР (№12024141130000137) з правовою кваліфікацією - ч. 2 ст. 111 КК України; вподальшому 29.05.2025 в межах цього ж кримінального провадження внесено відомості до ЄРДР з правовою кваліфікацією - ч. 1 ст. 263 КК України;
- протоколом огляду місця події від 29.05.2025 з фототаблицею, згідно якого, місцем огляду є кімната 16 готелю «612км», що по вул. Стрийська, 3 в с. Добряни Стрийського району. Під час огляду в кімнаті виявлено саморобні вибухові предмети, які були ідентифіковані спеціалістами УВТС ГУНП у Л/о;
- висновками експертиз, № КСЕ-19/114-25/13254 від 1.09.2025 та № КСЕ-19/114-25/13256 від 1.09.2025, встановлено, що надані на дослідження речовини та предмети при конструктивному поєднанні між собою утворюють радіокерований саморобний вибуховий пристрій, який придатний до здійснення вибуху способом передбаченим конструкцією. При вибуху утворюється небезпечні для життя бризантна, фугасна, термічна та осколкова дія;
- протоколом огляду предмету від 2.06.2025р, згідно якого предметом огляду являється мобільний телефон «POCO 5G», котрий було виявлено та вилучено 29.05.2025 під час огляду місця події в кімнаті АДРЕСА_2 за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , зокрема під час огляду телефону, отримано інформацію, яка підтверджує факт у проведенні підривної діяльності проти України, спрямованої зокрема і на послаблення її обороноздатності;
- протоколом за результатами аудіо-, контролю у публічно доступних місцях від 30.05.2025, згідно якого 29.05.2025 проводились відповідні заходи аудіо контролю з використанням аудіо-, запису спеціальними технічними засобами, під час яких встановлено спілкування ОСОБА_7 російською мовою, з невстановленою особою (інструктором), де розповідає йому, про свої дії з приводу придбання необхідних частин для ремонту вибухового пристрою, огляду території для закладки вибухового пристрою та отримує відповідні інструкції;
На думку суду, вказані докази беззаперечно ідентифікують особу, з особу з якою спілкувався ОСОБА_7 як представника спецслужб рф, та підтверджують факт співпраці ОСОБА_7 з представниками країни агресора, такі докази є допустимими, оскільки вказана інформація була отримана в процесі досудового розслідування від органів, які здійснюють правоохоронну діяльність.
Так, частина 2 ст.111 КК України передбачає відповідальність за державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану.
Об`єктивна сторона державної зради може виражатися в різних формах, які вичерпним чином визначені в частині першій статті 111 КК України.
Перехід на бік ворога полягає в наданні безпосередньої допомоги державі, з якою Україна перебуває в умовах воєнного стану або збройного конфлікту. Форми такого переходу можуть бути різними: перехід до ворога через лінію фронту; вступ до армії ворожої держави; участь за її завданням у бойових діях проти України; надання різної допомоги агентам такої держави та ін.
Перехід на бік ворога може полягати як у переході на територію ворожої держави (так званий фізичний перехід), так і в наданні допомоги такій державі або її представникам на території України (так званий інтелектуальний перехід). У цій формі державна зрада визнається закінченою з моменту, коли особа почала надавати допомогу ворогові.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони аналізованої форми державної зради є час вчинення злочину - в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту.
Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає в будь-якій допомозі у проведенні підривної діяльності проти інтересів України. При цій формі не має значення, як діяла особа - за завданням іноземної держави чи з власної ініціативи.
Державна зрада вважається закінченою з моменту, коли особа фактично почала надавати допомогу іноземній державі, іноземній організації чи їх представникам у проведенні підривної діяльності проти України.
Із суб`єктивної сторони державна зрада характеризується прямим умислом. Обов`язковою ознакою державної зради є мета - заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.
Суд вважає, що вказані умисні дії обвинуваченого були спрямовані саме на нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України та знищення об`єктів критичної інфраструктури. Обвинувачений здійснив саме інтелектуальний перехід на бік ворога, оскільки добровільно допомагав представнику держави, з якою Україна перебуває у стані війни.
При цьому обвинувачений усвідомлював, що рф здійснює широкомасштабну збройну агресію проти України та що надані відомості можуть бути використані ними для планування та проведення бойових чи диверсійних дій проти України, зменшення її воєнного, економічного, соціального та морально-політичного потенціалу у сфері оборони шляхом проведення підривної діяльності.
Вказане свідчить про бажання ОСОБА_7 зашкодити нормальному функціонуванню підприємств критичної інфраструктури, спричинити втрати серед населення, спричинити паніку, що впливає на обороноздатність України, та є елементом підривної діяльності проти України та формою державної зради.
Зважаючи на встановлені судом обставини та досліджені докази суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у інкримінованих йому діяннях є повністю доведеною та кваліфікує його дії як державну зраду тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання допомоги представнику іноземної держави в проведенні підривної діяльності проти України вчиненому в умовах воєнного стану, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України; крім того, дії обвинуваченого ОСОБА_7 , слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він вчинив придбання, носіння і зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
А тому, визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів за ч. 2 ст. 111 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, в свою чергу злочин передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, відноситься до тяжкого злочину. При цьому, судом враховується, що вчинений злочин за 2 ст. 111 КК України створює загрозу існуванню державності, підриває основи національної безпеки, сприяє ослабленню обороноздатності країни, створює передумови для втрати територій та людських жертв. Така поведінка обвинуваченого не є формальним порушенням закону, а має стратегічне значення для ворога, оскільки безпосередньо сприяє реалізації його агресивних намірів проти України. Крім того, при призначенні покарання судом також враховується, що обвинувачений ОСОБА_7 , фактично діяв у інтересах держави-агресора, надаючи їй можливість ефективніше досягати своїх воєнних цілей. Подібні дії, на переконання суду підривають обороноздатність України, створюють додаткові загрози для життя і безпеки як військовослужбовців, так і цивільного населення, а також спричиняють дестабілізацію внутрішньої ситуації в державі. Також, судом враховується, що вчинення вказаного особливо тяжкого злочину має підривний ефект для довіри громадян до органів влади та державних інституцій. В сукупності вказане посилює соціальну напругу, деморалізує населення, сприяє поширенню панічних настроїв та інформаційних маніпуляцій, що активно використовуються ворогом. При призначенні покарання, судом також враховується, що обвинувачений раніше не судимий, обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, - відсутні, обставини, які обтяжують покарання - відсутні.
При цьому судом береться до уваги, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 1257 від 5.08.2025р., ОСОБА_7 на даний час та на момент інкримінованих дій тяжким психічним розладом не страждав, а перебував у стані ремісії (стійкого послаблення хворобливих проявів психічного розладу) параноїдної шизофренії приступоподібного типу перебігу, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 3 а.с. 84-88). 
В свою чергу, що стосується, щирого каяття обвинуваченого, то суд вважає за необхідне наголосити на висновку колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 199/6365/19, яким встановлено, що щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину (викриває співучасників, видає знаряддя та засоби вчинення злочину, видає або допомагає у розшуку майна здобутого злочинним шляхом, надає інші докази тощо), добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи. Вказана позиція суду узгоджується також з позицією викладеною в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 01 лютого 2022 року, у справі № 161/4501/19.
Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне зазначити, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 111 КК України, становить особливу суспільну небезпеку, оскільки не лише порушує КК України, але й посягає на фундаментальні основи існування держави, її незалежність та можливість забезпечувати захист власних громадян. У вказаній справі визнання обвинуваченим ОСОБА_7 , вини чи формальне висловлення жалю не може сприйматися судом як прояв щирого каяття, оскільки вчинене обвинуваченим діяння є свідомим, умисним та спрямованим на допомогу державі-агресору, яка веде збройну війну проти України.
Крім того, суд зазначає, що злочини проти держави мають незворотні наслідки для безпеки суспільства та можуть спричинити масові жертви серед цивільного населення та військових. Тому в такому контексті будь-які заяви обвинуваченого ОСОБА_7 , про жаль чи каяття не здатні нівелювати суспільну небезпеку його вчинку та не можуть розглядатися судом як пом`якшуюча обставина. Навпаки, вони розглядаються судом виключно як спроба уникнути суворого покарання за дії, що несуть загрозу самому існуванню України як незалежної держави.
Відтак суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочини за ч. 2 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, та за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 , попередження вчинення нових злочинів, та на переконання суду, саме таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Також, слід звернути увагу на те, що враховуючи особливу тяжкість вчиненого злочину за ч. 2 ст. 111 КК України, який безпосередньо спрямований проти суверенітету та безпеки держави, а також той факт, що його було вчинено в умовах воєнного стану, що суттєво підвищує рівень суспільної небезпеки діяння та його наслідків, застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна є не лише доцільним, але й обов`язковим та безальтернативним.
Вказане обумовлено тим, що законодавець, з прийняттям у жовтні 2014 року відповідних змін до Кримінального кодексу України чітко визначив, що для призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна у випадках вчинення злочинів проти основ національної безпеки та проти громадської безпеки не вимагається встановлення додаткових критеріїв тяжкості чи корисливого мотиву. Тобто, суд позбавлений дискреції у виборі підстав для застосування такого виду покарання, адже вони безпосередньо закріплені у санкції відповідної статті Особливої частини КК України.
Відповідно, застосування конфіскації відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , має характер імперативної норми, а відтак, її призначення є не просто можливістю суду, а його обов`язком, прямо випливаючим із кримінального закону.
Окрім того, суд вважає доцільним до набрання вироком законної сили залишити раніше застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як не застосування запобіжного заходу або застосування більш м`якого заходу може не забезпечити запобігання ризику ухилення обвинуваченого від виконання рішення суду, оскільки останньому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк.
Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта покладаються на обвинуваченого.
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 , визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання за:
- ч. 2 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 /п`ятнадцять років/, з конфіскацією майна що перебуває у власності ОСОБА_7 ;
- ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 /п`ять/ років;
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у виді 15 /п`ятнадцяти/ років позбавлення волі, з конфіскацією майна що перебуває у власності ОСОБА_7 .
До вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_7 раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі - з 29 травня 2025 року до дня набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_7 витрати на проведення експертиз в розмірі 32 090 (тридцять дві тисячі дев`яносто) гривень 40 копійок, зокрема 8 914 (вісім тисяч дев`ятсот чотирнадцять) грн. за проведення експертизи №КСЕ-19/144-25/13254 від 01.09.2025 року; 8 914 (вісім тисяч дев`ятсот чотирнадцять) грн. за проведення експертизи №КСЕ-19/144-25/13256 від 01.09.2025 року; 7 131 (сім тисяч сто тридцять одна) грн. 20 коп. за проведення комп`ютерно-технічної експертизи №Л/151 від 10.06.2025 року; 7 131 (сім тисяч сто тридцять одна) грн. 20 коп. за проведення комп`ютерно-технічної експертизи №Л/152 від 10.06.2025 року.
Захід забезпечення кримінального провадження вжитий ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 06 серпня 2025 року на житлову квартиру, загальною площею (кв.м): 58,5 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2350344851101, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності обвинуваченому ОСОБА_7 , - залишити без змін, у зв`язку з необхідністю виконання додаткового покарання у виді конфіскації майна.
Скасувати арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30.05.2025 року.
Речові докази: - металеві фрагменти різних розмірів, арматура, яка скріплена між собою стрічкою зеленого та сірого кольору, металева банка/тара білого кольору, боєм 3,3 л, які запаковано до полімерного пакету (Пакет № 1); сипучу речовину білого кольору, вага якої у полімерному пакеті близько 31 грам, яку запаковано до полімерного пакету (Пакет № 3); електропровідники коричневого, синього кольору та шприц в якому знаходилася речовина білого кольору, кришка через яку проходили електропровідники, до яких під`єднана лампочка розжарювання, що запаковано до полімерного пакету (Пакет № 4); зернисту речовину сріблястого кольору, приблизною вагою 2915 г, яку запаковано до полімерного пакету (Пакет № 5); металеві фрагменти різних форм, які прикріплені між собою клейкою стрічкою жовтого та сірого кольорів, залишки паперу та металева тара світлого кольору та кришка від неї, запаковані до полімерного пакету (Пакет № 6); сипучу речовину сірого кольору, яка знаходилася у металевій тарі білого кольору, приблизною вагою 2073 грами, запаковану до полімерного пакету (Пакет № 7); сипучу речовину білого кольору, яка знаходилася у шприці, приблизною вагою 31г, яка запаковано до полімерного пакету чорного кольору (Пакет № 8); пошкоджений (тріснутий) мобільний телефон РОСО 5 G, чохол чорного кольору, пошкоджений, які запаковано до поліетиленового пакету (Пакет № 11); шприц, в якому знаходилася речовина білого кольору, електропровідники коричневого та синього кольору, та кришка якою був закритий шприц, з якого виступають 2 електропровідника на одному з кінців під`єднана лампочка розжарювання; залишки скотчу, баночка із речовиною невідомого походження, які запаковано до поліетиленового пакету (Пакет № 12); чорний поліетиленовий пакет, який запаковано до поліетиленового пакету чорного кольору (Пакет № 13) – знищити. 
- мобільний телефон синього кольору «Xiaomi Redmi Note 11», який запаковано до полімерного пакету чорного кольору (Пакет № 10); мобільний телефон синього кольору «Xiaomi Redmi Note 12c» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , який запаковано до поліетиленового спец-пакету (Пакет № CRI.1102946); рюкзак синього кольору з написом Born to travel, який запаковано до поліетиленового пакету чорного кольору (Пакет № 13); 6 шт. клейкої стрічки «скотчу», 5 кабелів білого кольору, 2 шт. кабелів чорного кольору, 3 шт павербанків, 2 зарядні блоки, навушники чорного кольору паяльник, пінцет, канцелярський ніж, запасні леза до нього, паяльник, дріт червоного кольору, коробка від паяльника, і коробка від павербанка, пінцет, мішки для сміття, совок металевий, упаковка від пінцету, які запаковано до поліетиленового пакету (Пакет № 12) - конфіскувати в дохід держави у зв`язку з необхідністю виконання додаткового покарання у виді конфіскації майна.
Вирок може бути оскаржений сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті. 

Головуючий-суддя ОСОБА_1 

Судді ОСОБА_2 

ОСОБА_3