ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 208/7908/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Заводського районного суду міста Кам`янського від 06 жовтня 2025 року (суддя Гречана В.Г., повне судове рішення складено 06 жовтня 2025 року) в справі № 208/7908/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа – інспектор 1 взводу 1 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Поплавська Д.Г., про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Кам`янського з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (далі – ДПП), третя особа – інспектор 1 взводу 1 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Поплавська Д.Г. (далі – інспектор УПП), про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4908391 від 06 червня 2025 року за частиною другою статті 122 КУпАП.
Рішенням Заводського районного суду міста Кам`янського від 06 жовтня 2025 року позов задоволено частково.
Постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4908391 від 06.06.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн скасовано.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрите на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач ДПП просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Звертає увагу, що твердження позивача про те, що він взагалі не розмовляв по телефону спростовані наданими відповідачем відеозаписами, що спростовує твердження позивача, що він взагалі не користувався телефоном, а тому суд першої інстанції мав або залишити позов без задоволення, або вимагати подальшого дослідження обставин, а не задовольняти вимоги, які базуються на відверто недостовірній інформації. 
Суд першої інстанції, підтвердивши, що відеозаписи не дозволяють однозначно встановити факт користування телефону саме під час руху, дійшов до помилкового висновку про те, що склад правопорушення не доведено. При цьому суд першої інстанції не проаналізував обставини зйомки, кадри з різних камер, часові маркери, чи можливість збільшення (зум), уповільнення відео, або інші технічні засоби, які могли б дати додатковий контекст. 
Вважає, що відповідачем виконано обов`язок довести правомірність рішення, надавши відеодокази, які не спростовані, а позивач не надав належних доказів, які б спростовували докази, надані відповідачем. 
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах до-водів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 06.06.2025 року інспектором 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Поплавською Д.Г. складено постанову серія ЕНА № 4908391, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн
У вказаній постанові зазначено, що 06.06.2025 о 15:15:46 в м. Кам`янське на перехресті пр. Свободи та пр. Тараса Шевченка водій, під час руху транспортного засобу користувався засобами зв`язку, тримаючи його в руці, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху - користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаного технічним приладом, що дозволяє вести перемови без допомоги рук. 
Суд першої інстанції зазначив, що наявні в матеріалах справи докази (відеозаписи) не дають суду можливості однозначно та чітко встановити, що ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу дійсно використовував мобільний телефон в порушення вимог п. 2.9 д) Правил дорожнього руху, тому дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
З урахуванням того, що відповідач не довів правомірності свого рішення, суд першої інстанції частково задовольнив позов, вказавши, що за результатами розгляду позову суд має право лише скасувати постанову та закрити провадження по справі, а позовні вимоги в частині визнання постанови протиправною не відповідають нормам чинного законодавства, суд позбавлений права визнати постанову суб`єкта владних повноважень протиправною.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає правильним висновок суду першої інстанції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Судом встановлено, що 06 травня 2025 року інспектором УПП прийнято постанову серія ЕНА №4908391 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн за те, що ОСОБА_1 06 травня 2025 року о 15 годині 15 хвилин у м. Кам`янське під час руху транспортного засобу користувався засобом зв`язку, тримаючи його у руці, чим порушив п. 2.9 д) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП.
Постанова містить відомості про додавання відео з реєстратора 032248, відео з б/к 471256, 470935.
Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання доведеності вчинення позивачем адміністративного правопорушення. 
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлено, що водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання) (абзац д)).
Частиною другою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, у вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За позицією відповідача ДПП відеозаписами відеореєстратора та нагрудної камери поліцейського, який надано до матеріалів справи разом з відзивом на позовну заяву, дово-диться вина позивача у адміністративному правопорушенні. 
Надаючи оцінку таким доводам апелянта, суд виходить з наступного. 
У статті 9 КУпАП законодавцем надано поняття адміністративного правопорушення, відповідно до якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 283 КУпАП, яка визначає зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Як вказано вище, до постанови додано відео з реєстратора 032248, відео з б/к 471256, 470935.
Переглядом наданих ДПП відеозаписів судом установлено, на жодному з відеозаписів не зафіксовано, що водій ОСОБА_2 під час руху транспортного засобу користувався засобами зв`язку, тримаючи їх у руці.
При цьому суд зауважує, що при перегляді відеозаписів судом збільшувалось зображення, уповільнення відео, проте це надало змоги суду пересвідчитися, що ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу користувався телефоном, тримаючи його у руці. 
Відтак, відповідачем не доведено обставин, зазначених у постанові, що б могли кваліфікувати дії позивача як порушення пункту 2.9 д) Правил дорожнього руху.
Надані до матеріалів справі відеозаписи однозначно підтверджують, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 розмовляв по телефону, тримаючи його у руці, проте такі дії не утворюють склад порушення пункту 2.9 д) Правил дорожнього руху.
У розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними доказами у розумінні статті 73 КАС України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за ная-вності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтвер-джена належними доказами.
В порушення частини другої статті 77 КАС України відповідачем не надано доказів на підтвердження правомірності свого рішення, а надані відповідачем відеозаписи не містять інформації щодо предмету доказування, тому не є належними доказами у розумінні статті 73 КАС України.
Доводи апелянта про доведеність факту вчинення правопорушення спростовані при-веденими вище висновками суду.
З урахуванням відсутності належних та достатніх доказів вчинення позивачем пору-шення пункту 2.9д) Правил дорожнього руху України суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про недоведеність вчинення ОСОБА_2 адміністративного право-порушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прави-льно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріа-льного та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеля-ційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному по-рядку. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 268-272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Ко-дексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Заводського район-ного суду міста Кам`янського від 06 жовтня 2025 року в справі № 208/7908/25 залишити без задоволення.
Рішення Заводського районного суду міста Кам`янського від 06 жовтня 2025 року в справі № 208/7908/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа – інспектор 1 взводу 1 роти 4 батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Поплавська Д.Г., про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 10 лютого 2026 року та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС Укра-їни касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 10 лютого 2026 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва 

суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко