УХВАЛА
 
16 грудня 2025 року
м. Київ
справа № 569/10332/23
провадження № 61-15615ск25
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу Рівненської міської ради, яка подана представником Савченко Ольгою Володимирівною,  на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року (повний текст постанови складено 14 серпня 2025 року) в справі за позовом Рівненської міської ради до  ОСОБА_1  про визнання недійсним заповіту,
ВСТАНОВИВ:
Рівненська міська рада 11 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду касаційну скаргу, через представника Савченко О. В., на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року. 
На підставі касаційної скарги Рівненської міської радине може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що касаційна скарга та доданих до неї матеріалів, подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження. 
Оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена 12 серпня 2025 року. Повний текст постанови складено 14 серпня 2025 року. Касаційна скарга Рівненської міської радинаправлена до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» 11 грудня 2025. Тобто з пропуском, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 15 вересня 2025 року. 
У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, Рівненська міська рада просить поновити строк на касаційне оскарження. Щодо підстав для поновлення строку на касаційне оскарження зазначає, що ухвалами Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2025 року, 29 жовтня 2025 року, 02 грудня 2025 року повернуто касаційну скаргу Рівненської міської радина рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року по справі №569/10332/23.
Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. У частині третій статті 390 ЦПК України передбачено, що строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Крім того, ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, а саме сплатити судовий збір, вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), зазначити інших учасників справи і надати копії касаційної скарги іншому учаснику справи.
Ухвалою Верховного Суду від 29 жовтня 2025 року касаційну скаргу Рівненської міської ради на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року повернуто, оскільки станом на 29 жовтня 2025 року ухвала Верховного Суду від 16 жовтня 2025 року не виконана. 
Верховного Суду від 10 листопада 2025 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, а саме сплатити судовий збір.
Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2025 року касаційну скаргу Рівненської міської ради на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року повернуто, оскільки станом на 02 грудня 2025 року ухвала Верховного Суду від 10 листопада 2025 року не виконана. 
Однак, вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки Рівненська міська рада не обґрунтовує та не надає доказів того, що направлення касаційної скарги Рівненською міською радою до Верховного Суду повторно позбавило Рівненську міську раду можливості станом на 11 грудня 2025 року виконати ухвалу Верховного Суду від 16 жовтня 2025 рокута 10листопада 2025 року, якими залишино касайні скарги  залишено без руху та визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк цих ухвал.
Таким чином, Рівненській міській раді необхідно надіслати до суду обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій вказати поважність причин пропуску строку та надати належні докази (документи), які підтверджуватимуть поважність причин пропуску строку.
На підставі викладеного, згідно з частиною 3 статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу має право звернутися до суду касаційної інстанції зі заявою про поновлення строку на касаційне оскарження і навести інші підстави для поновлення строку, подавши відповідні докази.
Крім того, відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Тлумачення вказаних норм ЦПК України свідчить, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
З урахуванням викладеного, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), обґрунтувати неправильне застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права і надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи.
Крім того, у порушення пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України особою, яка подала касаційну скаргу, не зазначено її клопотання (прохальну частину касаційної скарги) з урахуванням положень статті 409 ЦПК України.
Аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що Рівненська міська рада порушує питання лише про скасування рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2025 року та постанови Рівненського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року.
Рівненська міська рада необхідно конкретизувати прохальну частину касаційної скарги та викласти вимоги касаційної скарги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статі 409 ЦПК України.
Таким чином, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно надати уточнену редакцію  касаційної скарги та її копії разом із доданими до неї матеріалами відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, зокрема, і для вищевказаної особиабо надати докази відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України.
Окрім того, до касаційної скарги Рівненської міської ради представником Савченко Ольгою Володимирівною долучили доручення на справу на провадження, сформований у системі «Електронний суд» 09 липня 2024 року.
Касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника (частина третя статті 392 ЦПК України).
Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: довіреністю, ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» (частина четверта статті 62 ЦПК України).
Сформований у системі «Електронний суд» 09 липня 2024 року доручення, яке додано до касаційної скарги, не є належним документом, що посвідчує повноваження представника Савченко Ольги Володимирівни.
Таким чином, з метою вирішення питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Рівненської міської ради, яка подана представником Рівненської міської ради, слід надати документ, що посвідчує повноваження представника.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього  Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 260, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Рівненської міської ради, яка подана представником Савченко Ольгою Володимирівною,  на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2025 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 12 серпня 2025 року залишити без руху.
Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наведенням інших підстав для поновлення строку у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                 І. О. Дундар