Справа № 686/3463/26
Провадження № 1-кп/686/848/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючої - судді ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт, із доданими до нього матеріалами, у кримінальному провадженні №12026243060000016 за обвинуваченям
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Платонівка Луганського району Луганської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
встановив: 
ОСОБА_2 18 січня 2026 року, близько 18 год. 20 хв., перебуваючи на нульовому поверсі приміщення під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_3 , у ході якого, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні негативні наслідки та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, хаотично наніс ОСОБА_3 не менше п`яти ударів кулаком правої та лівої руки в область обличчя, внаслідок чого завдав йому легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, у вигляді: п`яти крововиливів м`яких тканин лівої скроневої ділянки голови з розповсюдженням на зовнішню частину лівої надбрівної ділянки голови, ліву виличну та ліву щічну ділянки обличчя, зовнішньої частини лівої навколо-очної ділянки обличчя, верхньої частини задньої поверхні правої вушної мушлі, передньої поверхні лівого плечового суглобу, задньої поверхні плеча лівої руки на рівні його середньої третини.
За умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_2 підлягає кримінальній відповідальності за ч.1 ст.125 КК України.
ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, погодився з розглядом обвинувального акта за його відсутності та ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст.302 КПК України.
Вищевказані, встановлені органом досудового розслідування обставини, не оспорюються й іншими учасниками кримінального провадження.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, оцінені відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку про те, що мало місце діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останнього в його вчиненні, наявність фактичних підстав для визнання ОСОБА_2 винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_2 на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням, яке б позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, на той час не страждав, не страждає на таке і в теперішній час. Тому суд визнає ОСОБА_2 осудним та відповідальним за скоєне.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання, судом враховуються визначенні ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, у тому числі: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу виного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч.2 ст.50 КК України, згідно з якими, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. 
Суд враховує, що ОСОБА_2 є раніше несудимою особою, яка позитивно характеризується, неодружений, не працевлаштований, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вперше вчинив кримінальний проступок.
Також суд враховує, що ОСОБА_2 повністю визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку та щиро розкаявся, що пом`якшує йому покарання. Обставини, які б обтяжували покарання, відсутні. 
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, обставини, яка пом`якшує покарання та знижує ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.125 КК України.
Таке покарання, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на переконання суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Підстав для призначення обвинуваченому більш суворого виду покарання, з передбачених ч.1 ст.125 КК України, у виді громадських робіт або виправних робіт, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та положення ст.ст.56, 57, 65 КК України, суд не вбачає.
Відповідно до ст.100 КПК України, речовий доказ: СD-R диск із відеозаписом слід залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Надані сторонами кримінального провадження та потерпілим документи слід зберігати у матеріалах справи.
Кримінальними правопорушеннями майнової шкоди не завдано, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні, запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався і підстав для його застосування до набрання вироком законної сили суд не вбачає. 
Керуючись ст.ст. 368 - 371, 374 - 376, 381 – 382, 394, 395, 532 КПК України, -
ухвалив:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень). 
Речовий доказ: СD-R диск із відеозаписом – залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Документи, надані сторонами кримінального провадження та потерпілим, - зберігати в матеріалах справи.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя