ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1344/26 Справа № 205/5566/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Курбанова Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Новікова  Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року 
Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:
судді-доповідача: Новікової Г.В. 
суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Жукова В.В. на додаткове рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 02 вересня 2025 року по справі за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

17.07.2025 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості.
В обґрунтування заяви заявник зазначає, що в провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра розглядалася цивільна справа № 205/5566/25 за позовом КП «Дніпроводоканал» ДМР до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, яка утворилася за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 11.07.2025 року провадження у справі закрито, у зв`язку з відмовою позивача від позову, відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України. Відповідачем понесено витрати на правничу допомогу, а саме: оплата послуг адвоката за договором № 12/3-2025 від 03.03.2025 року та додатковою угодою № 2 від 26.05.2025 року — у сумі 10 000 грн., додатково — гонорар успіху у розмірі 2 000 грн. (за досягнення позитивного результату: відмова від позову, закриття справи без стягнення з клієнта), всього 12 000 грн. Всі послуги підтверджені актом прийняття-передачі наданих послуг від 16.07.2025 року № 01/07-2025, підписаним сторонами, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ч. 8 ст. 141, ч. 3, ч. 5 ст. 142 ЦПК України, відповідач має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у разі відмови позивача від позову або закриття провадження. Всі витрати документально підтверджені та пов`язані з розглядом справи. 
Просив стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 12 000 грн.
Додатковим рішенням Новокадацького районного суду міста Дніпра від 02 вересня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити. Стягнути з КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції, в розмірі 24 000 грн.
Апелянт вважає вказане додаткове рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з грубим порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та всупереч усталеній практиці Верховного Суду. Судові витрати, понесені апелянтом у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, а саме судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, покласти на КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради.
Зазначає, що дії одного солідарного боржника не позбавляють іншого боржника, який довів необґрунтованість претензій до себе, права на компенсацію понесених ним судових витрат. Для ОСОБА_1 справа завершилася перемогою, оскільки до неї не було застосовано жодних заходів стягнення.
Звертає увагу, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки доводам відповідача щодо практики Великої Палати Верховного Суду у справі № 904/4507/18 (постанова від 12.05.2020). Саме ця справа є ключовою, оскільки вона роз`яснює, що: 1) закриття провадження через відмову позивача від позову є перемогою для відповідача, незалежно від мотивів позивача; 2) компенсації підлягають витрати, які сторона «має сплатити» на підставі договору та акту, а не лише ті, що фактично сплачені.
Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які апелянт очікує понести у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, складає 10 000 грн., що включають витрати на професійну правничу допомогу.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.
Звертає увагу суду, що 17.06.2025 року відповідачем ОСОБА_2 визнано та сплачено борг по оплаті послуг водопостачання та водовідведення в повному обсязі, у зв`язку з чим, позивачем 19.06.2025 року подано заяву про відмову від позову та закриття провадження по справі, у зв`язку із відсутністю предмету позову.
Позивач вважає, що відповідачі не вправі подавати заяви про стягнення понесених ними судових витрат з позивача, оскільки в даному випадку закрито провадження на підставі заяви останнього про відмову від позовних вимог у зв`язку із їх задоволенням відповідачем, а тому право про розподіл понесених під час розгляду судових витрат, в даному випадку, надається виключно позивачу.
Зауважує, що перший документ по суті, який подано представником відповідача є відзив на позовну заяву, в якому/та разом з яким останній не подавав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, а тому, керуючись ст. 134 ЦПК України, в його поданій заяві про розподіл судових витрат, понесених під час розгляду справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу, слід відмовити.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Представником скаржника не надано доказів оплати ОСОБА_1 отриманих послуг адвоката, що ставить під сумнів сам факт понесених останньою витрат на професійну правничу допомогу.
У відповіді на відзив на апеляційну скаргу апелянт просить відхилити відзив КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі. Скасувати додаткове рішення Новокодацького районного суду м. Дніпра від 02.09.2025 року та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити. Стягнути з КП «Дніпроводоканал» ДМР на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції, в розмірі 24 000 грн. Судові витрати, понесені апелянтом в апеляційній інстанції, покласти на КП «Дніпроводоканал» ДМР.
Твердження позивача про те, що право на компенсацію витрат виникає лише внаслідок «безперспективності» позову, яку має встановити суд, є маніпулятивним та суперечить прямій нормі закону.
Зазначає, що у відзиві було прямо заявлено вимогу про стягнення витрат. Практика Верховного Суду підтверджує, що неподання орієнтовного розрахунку не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні, якщо витрати доведені. Вимога позивача надати квитанцію про оплату є незаконною.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Зважаючи, що по даній справі ціна позову становить 10 793,57 грн., тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не відноситься до справи, яка не підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
В силу ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як передбачено ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 11.07.2025 року №205/5566/25 закрито провадження у цивільній справі за позовною заявою КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відмовою від позову, так як відповідачем ОСОБА_2 сплачена заборгованість в повному обсязі. Тобто право позивача було порушене і відновлене відповідачем лише після звернення його до суду із цим позовом.
Таким чином, оскільки законодавцем не передбачено присудження понесених відповідачем витрат за рахунок позивача у випадку закриття провадження у зв`язку із задоволенням відповідачем вимог, то суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу.
Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені в оскаржуваному рішенні, а тільки зводяться до незгоди заявника з висновками суду щодо застосування положень ст. 142 ЦПК України та оцінки наявних в матеріалах справи доказів.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду з ухваленням нового немає.
Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 10 793,57 грн., що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст.368, 369, 375, 381,382 ЦПК України, апеляційний суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Жукова В.В. залишити без задоволення. 
Додаткове рішення Новокодацького районного суду міста Дніпра від 02 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: