Справа № 347/2726/25
Провадження № 2/347/311/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
Головуючої-судді: Крилюк М.І.
секретаря : Лазорик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 949987, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у розмірі 3000 грн на умовах, визначених кредитним договором. При цьому Відповідач зобов`язався отримати та повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ними, а також виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти у розмірі та у строк, визначені умовами договору. Відповідно до пункту 4.4 Договору Споживач зобов`язаний у встановлений строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи, пеню (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором. Однак Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав.
Згідно з положеннями кредитного договору укладення Договору здійснювалося сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, доступ до якої надавався Споживачу через веб-сайт. Електронна ідентифікація Споживача здійснювалася при вході до особистого кабінету у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», зокрема шляхом перевірки правильності введення одноразового коду, надісланого на номер мобільного телефону Споживача, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля доступу до особистого кабінету. При цьому Споживач самостійно та за власний рахунок забезпечував технічні, програмні й комунікаційні ресурси, необхідні для доступу до веб-сайту та інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства.
На підтвердження факту укладення кредитного договору надано копію Договору № 949987 про надання споживчого кредиту, підписаного Відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, копію Додатку № 1 до Договору, а також копію довідки про ідентифікацію.
Відповідно до пункту 2.1 Договору кошти кредиту надавалися Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок Споживача, у тому числі із використанням реквізитів платіжної картки. На підтвердження виконання Товариством своїх зобов`язань щодо перерахування коштів надано лист про перерахування кредитних коштів. При цьому ТОВ «Селфі Кредит» не відкривало окремого рахунку для Споживача, а здійснювало перерахування коштів на вже існуючий рахунок, у зв`язку з чим не має доступу до інформації про фінансові операції за таким рахунком.
Згідно з частиною другою статті 1050 та частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у розмірах і на умовах, встановлених договором. У разі встановлення договором обов`язку повернення кредиту частинами, при простроченні повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення залишку заборгованості та сплати процентів.
Таким чином, строк повернення кредиту настав, однак заборгованість за кредитним договором у встановлений строк погашена не була. У зв`язку з цим ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» було вимушене звернутися до суду з даним позовом з метою захисту та поновлення порушених прав, а саме – стягнення кредитних коштів, процентів та комісії у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором.
Станом на дату подання позову заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 21 413,99 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 2 999,99 грн; заборгованість за процентами – 18 414,00 грн.
Щодо відступлення права вимоги зазначено, що 21 червня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» на підставі глави 47 Цивільного кодексу України було укладено Договір факторингу № 21062024. Відповідно до зазначеного договору та статті 512 Цивільного кодексу України ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «Селфі Кредит», у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 949987 від 19.08.2023 року, що підтверджується наданими доказами.
У зв`язку з викладеним Позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованість за кредитним договором № 949987 від 19.08.2023 року у загальному розмірі 21 413,99 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про що зазначив у прохальній частині позовної заяви, просивши здійснити розгляд справи за його відсутності, що відповідає положенням ЦПК України.
Відповідач у судове засідання також не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, однак своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався. У зв`язку з цим, керуючись положеннями ст. 280 ЦПК України, суд визнав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 281 ЦПК України Косівським районним судом Івано-Франківської області було постановлено ухвалу від 20.01.2026 року про заочний розгляд справи, що підтверджується матеріалами судової справи.
Дослідивши матеріали справи та письмові докази, надані позивачем, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та доданих до позовної заяви доказів, спір між сторонами виник у зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором та невиконанням обов`язку щодо належного та своєчасного повернення кредитних коштів і сплати процентів за користування ними.
Судом встановлено, що 19 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 949987, відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у розмірі 3000 грн. Факт укладення зазначеного договору підтверджується засвідченою копією договору про надання споживчого кредиту № 949987 від 19.08.2023 року, підписаного Відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а також додатком № 1 до договору, паспортом споживчого кредиту, інформаційним повідомленням від споживача фінансових послуг та довідкою про ідентифікацію (а.с.12-32).
З наданих доказів убачається, що укладення договору здійснювалося сторонами з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Селфі Кредит» через веб-сайт Товариства, із проведенням електронної ідентифікації Відповідача відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується умовами договору та довідкою про ідентифікацію (додатки 2, 6).
Виконання Товариством своїх зобов`язань за кредитним договором підтверджується листом про перерахування коштів кредиту, з якого вбачається, що кредитні кошти у сумі 3000 грн були перераховані Відповідачу у безготівковій формі на його поточний рахунок з використанням реквізитів платіжної картки, що відповідає пункту 2.1 договору (додаток 7).
Відповідно до пункту 4.4 договору Відповідач зобов`язувався у визначений строк повернути суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також інші передбачені договором платежі. Однак, як убачається з розрахунку заборгованості за договором № 949987 від 19.08.2023 року, Відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконав, у встановлений строк кредитні кошти та проценти не повернув, унаслідок чого утворилася заборгованість (додаток 8).
Згідно з наданим розрахунком заборгованості, станом на дату звернення до суду загальна сума заборгованості Відповідача становить 21 413,99 грн, з яких 2 999,99 грн — заборгованість за тілом кредиту, 18 414,00 грн — заборгованість за процентами (додаток 8).
Судом також встановлено, що 21 червня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» було укладено Договір факторингу № 21062024, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 949987 від 19.08.2023 року було відступлено новому кредитору — ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал». Зазначені обставини підтверджуються засвідченою копією договору факторингу, витягом з Реєстру боржників, актом приймання-передачі Реєстру боржників та платіжною інструкцією до договору факторингу (додатки 9–12).
Факт вжиття позивачем досудових заходів врегулювання спору підтверджується копією досудової вимоги про погашення кредитної заборгованості, направленої Відповідачу (додаток 13).
Оцінивши подані докази в їх сукупності, з урахуванням положень частини другої статті 1050, частини другої статті 1054 та статті 512 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про наявність у ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» права грошової вимоги до Відповідача та правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір — це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що у разі якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, або аналога власноручного підпису за письмовою згодою сторін.
Абзацом другим частини другої статті 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з частиною першою статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор — прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частинами першою та третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити грошові кошти, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник — повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, а розмір і порядок сплати процентів визначаються договором.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Як убачається з матеріалів справи, станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем становить 21 413,99 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту — 2 999,99 грн; заборгованість за процентами — 18 414,00 грн.
Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача складає 21 413,99 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості та іншими письмовими доказами.
Судом встановлено, що 21 червня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», керуючись положеннями глави 47 ЦК України, було укладено Договір факторингу № 21062024.
Відповідно до умов зазначеного договору та положень статті 512 ЦК України ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «Селфі Кредит», у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 949987 від 19.08.2023 року, що підтверджується договором факторингу, витягом з Реєстру боржників та актом приймання-передачі.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх наявних у справі доказів у їх сукупності.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, допустив прострочення виконання грошових зобов`язань, унаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача. При цьому відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості.
Крім того, представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн, що підтверджується поданими до суду доказами.
Разом із тим, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу не є співмірним зі складністю справи. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи, обсягом та характером виконаних робіт, витраченим часом, ціною позову та значенням справи для сторін.
З урахуванням того, що дана справа розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження як малозначна, суд дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача 3 000 грн таких витрат.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 207, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 629, 631, 638, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078, 1080, 1082, 1084 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», а також ст.ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 247, 263–265, 268, 274–279, 280–282 ЦПК України, суд —

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість за кредитним договором № 949987 від 19.08.2023 року у загальному розмірі 21 413,99 грн (двадцять одна тисяча чотириста тринадцять гривень 99 копійок) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, рахунок НОМЕР_2 , банк отримувача — АТ «Креді Агріколь Банк», місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, 4-й поверх).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн (три тисячі гривень 00 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк