ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, тел. канцелярії (0472) 31-21-49, inbox@ck.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м.Черкаси Справа № 925/732/25

Господарський суд Черкаської області у складі судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання Буднік А.М., у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрфінанс Груп", м.Київ, вул.Соловцова Миколи,2 оф.38/2 (поштова адреса: м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського,8)
до Багачевської міської ради Черкаської області, Черкаська область, Звенигородський район, м.Багачеве, пр.Дружби,8
про стягнення 94478,01 грн заборгованості за кредитним договором, 
за участю повноважних представників сторін:
від позивача: участі не брали;
від відповідача: участі не брали.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрфінанс Груп" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Багачевської міської ради Черкаської області з вимогами про стягнення 94478,01 грн заборгованості за кредитним договором від 29.01.2007 №354411/0958/0014-7, укладеним між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та фізичною особою ОСОБА_1 , (зокрема: 44901,00 грн заборгованості по основній сумі кредиту, 19288,79 грн заборгованості по відсотках, 30288,22 грн заборгованості по пені) шляхом стягнення присуджених грошових коштів за рахунок місцевого бюджету з рахунку розпорядника бюджетних коштів – Виконавчого комітету Багачівської міської ради (20251, Черкаська область, Звенигородський район, м.Багачеве, пр.Дружби,8, код ЄДРПОУ 04060832) та відшкодування судових витрат.
Ухвалою суду від 30.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судове засідання 26.08.2025.
14.07.2025 за вх.суду №10625/25 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 14.07.2025, в якому відповідач просить поновити строк на подання відзиву на позовну заяву, долучити відзив до матеріалів справи та відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.
12.08.2025 за вх.суду №11789/25 від позивача надійшла відповідь на відзив №627-УФГ від 07.08.2025, в якому позивач просить прийняти до розгляду відповідь на відзив та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
12.08.2025 за вх.суду №11790/25 від позивача надійшов лист №626-УФГ від 07.08.2025, в якому позивач просить прийняти до розгляду заяву про долучення доказів у справі.
12.08.2025 за вх.суду №11787/25 від позивача надійшло клопотання №624-УФГ від 06.08.2025 про розгляд справи в режимі відеоконференції.
Ухвалою суду від 25.08.2025 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрфінанс Груп" №624-УФГ від 06.08.2025 (вх.№11787/25 від 12.08.2025) про участь його представника у засіданні суду в режимі відеоконференції залишено без задоволення.
25.08.2025 за вх.суду №12251/25 від позивача надійшло клопотання від 22.08.2025 про відкладення (перенесення) розгляду справи, в якому позивач просить прийняти клопотання до розгляду, долучити його до матеріалів справи, відкласти судове засідання на іншу дату, з підстав задіяння представника позивача в судовому засіданні в іншому суді та наступне судове засідання провести для нього в режимі відеоконференції.
25.08.2025 судове засідання відкладено на 15.09.2025;
15.09.2025 судове засідання відкладено на 29.10.2025;
29.10.2025 судове засідання відкладено на 18.11.2025; 
18.11.2025 судове засідання відкладено на 09.12.2025;
09.12.2025 судове засідання відкладено на 14.01.2026;
14.01.2026 судове засідання відкладено на 22.01.2026.
За результатами судового розгляду 22.01.2026 до справи приєднано вступну та резолютивну частину судового рішення без їх проголошення відповідно до приписів ст.ст. 233, 240 ГПК України.
Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини: 
Між гр. ОСОБА_1 (позичальник, боржник, іпотекодавець) та ВАТ "Райффайзен банк Аваль" (кредитор, іпотекодержатель) 29.01.2007 був укладений кредитний договір №354411/0958/0014-7. 
В забезпечення виконання кредитного договору між банком та позичальником 29.01.2007 був укладений нотаріально посвідчений Іпотечний договір №354411/0958/0014-7і, за умовами якого в іпотеку було передано придбаваєме нерухоме майно – однокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Загальна площа квартири 21,7 м2, житлова площа квартири 11,8 м2. 
В забезпечення вищевказаного кредитного договору між гр. ОСОБА_2 (іпотекодавець-2) та ВАТ "Райффайзен банк Аваль" (кредитор) 29.01.2007 був укладений нотаріально посвідчений Іпотечний договір №354411/0958/0014а-7і, за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно – двокімнатна квартира АДРЕСА_2 . Загальна площа квартири 44,6 м2, житлова площа квартири 29,5 м2. 
У зв`язку з ухиленням боржника ОСОБА_1 від обов`язку погашення кредиту за договором, ВАТ "Райффайзен банк Аваль" звернувся в суд з позовом про звернення стягнення на іпотечне майно в рахунок погашення боргу 56814,83 грн.
Ватутінський міський суд заочним рішенням від 19.08.2009 у справі №2-318/09 звернув стягнення на предмет іпотеки: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 – шляхом продажу банком "Аваль" вказаного майна з укладанням договору купівлі-продажу від імені ОСОБА_1 ; а також надання банку "Аваль" всіх повноважень для здійснення продажу іншого іпотечного майна за договором купівлі-продажу від імені ОСОБА_2 – двокімнатної квартири АДРЕСА_2 . 
Також до стягнення з ОСОБА_1 судом присуджено судовий збір 818,15 грн на користь ВАТ " Райффайзен банк Аваль". 
В подальшому між АТ "Райффайзен банк Аваль" (праводавець) та ТОВ ФК "Укрфінанс Груп" (вигодонабувач) 28.05.2019 було укладено договір відступлення права вимоги №114/2-5 щодо відступлення права вимоги за кредитним договором №354411/0958/0014-7 від 29.01.2007 (між банком "Аваль" та гр. ОСОБА_1 (позичальник). 
29.05.2019 між АТ "Райффайзен банк Аваль" (праводавець) та ТОВ ФК "Укрфінанс Груп" (вигодонабувач) було укладено договір відступлення права вимоги щодо відступлення прав вимоги за іпотечними договорами №354411/0958/0014-7і від 29.01.2007 (між банком "Аваль" та гр. ОСОБА_1 ) та №354411/0958/0014а-7і від 29.01.2007 (між банком "Аваль" та гр. ОСОБА_2 ). 
Позивач (ТОВ) заявляє, що за укладеними цивільними договорами до нього перейшли всі права Кредитора та Іпотекодержателя. 
09.10.2019 Ватутінський міський суд ухвалою замінив кредитора АТ "Райффайзен банк Аваль" на його правонаступника ТОВ "УкрФінанс Груп" (з урахуванням ухвали суду про виправлення описки в назві сторони, внутрішнього реорганізації ТОВ "Укрфінанс Груп" з заміною назви).
ІНФОРМАЦІЯ_1 боржник гр. ОСОБА_1 померла, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану. 
Позивач заборгованість протягом цього часу не стягнув і іпотечне майно (квартири) не реалізував. 
03.04.2025 Ватутінський міський суд у цивільній справі №690/76/25 ухвалив рішення за позовом Ватутінської міської ради про визнання спадщини гр. ОСОБА_1 – квартири АДРЕСА_1 – відумерлою спадщиною, з передачею цієї квартири в комунальну власність Ватутінської міської територіальної громади. 03.05.2025 рішення суду набрало законної сили. 
Позивач заявляє, що відповідно до приписів ст.ст.1231 та 1277 Цивільного кодексу України територіальна громада зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця. Позивач вважає Багачівську міську раду спадкоємцем прав та обов`язків гр. ОСОБА_1 та звернувся в Господарський суд Черкаської області за захистом свого порушеного права на отримання коштів за кредитною угодою права та примусового стягнення заборгованості за кредитним договором №354411/0958/0014-7 від 29.01.2007 (між банком "Аваль" та гр. ОСОБА_1 ) в сумі 94478,01 грн. 
Відповідач вимоги заперечив та вказав, що не є спадкоємцем прав та обов`язків гр. ОСОБА_1 , а виключно за окремою цивільною процедурою через рішення суду визнав майно ОСОБА_1 відумерлою спадщиною в межах ОТГ, яке перейшло у комунальну власність об`єднаної територіальної громади. Просить в позові відмовити. 
Інших доказів не подано. 
Оцінюючи пояснення учасників та докази сторін у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.
Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі. 
Відповідно до ст.36 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З урахуванням режиму воєнного стану, припинення енергопостачання приміщення суду та ймовірності повітряної тривоги в місті Черкаси - у Господарському суді Черкаської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.
Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.
Суд відзначає, що у п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується "процесуальна" справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) "Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece" від 06.07.2010 №54111/07).
Сторони на момент судового розгляду є суб`єктами господарювання, самостійними юридичними особами з присвоєнням ідентифікаційного коду, визначенням видів діяльності, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ – положення ст.93 Цивільного кодексу України.
Суд враховує, що відповідач є органом місцевого самоврядування, діяльність якого регламентована нормами Цивільного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" і відповідно до приписів ст.19 Конституції України може діяти лише в спосіб, визначений Законом, і не інакше. 
Позивачем заявлено про стягнення з відповідача 94478,01 грн основної заборгованості за кредитним договором №354411/0958/0014-7 від 19.02.2021 з урахуванням іпотеки на майно – придбану позичальником гр. ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 . 
Вимога позивача ґрунтується на тому, що між гр. ОСОБА_1 (позичальник, боржник, іпотекодавець) та ВАТ "Райффайзен банк Аваль" (кредитор, іпотекодержатель) 29.01.2007 був укладений кредитний договір №354411/0958/0014-7. 
В забезпечення виконання кредитного договору між банком та позичальником 29.01.2007 був укладений нотаріально посвідчений Іпотечний договір №354411/0958/0014-7і, за умовами якого в іпотеку було передано придбаваєме нерухоме майно – однокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Загальна площа квартири 21,7 м2, житлова площа квартири 11,8 м2. 
В забезпечення вищевказаного кредитного договору між гр. ОСОБА_2 (іпотекодавець-2) та ВАТ "Райффайзен банк Аваль" (кредитор) 29.01.2007 був укладений нотаріально посвідчений Іпотечний договір №354411/0958/0014а-7і, за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно – двокімнатна квартира АДРЕСА_2 . Загальна площа квартири 44,6 м2, житлова площа квартири 29,5 м2. 
У зв`язку з ухиленням боржника ОСОБА_1 від обов`язку погашення кредиту за договором, ВАТ "Райффайзен банк Аваль" звернувся в суд з позовом про звернення стягнення на іпотечне майно в рахунок погашення боргу 56814,83 грн.
Ватутінський міський суд заочним рішенням від 19.08.2009 у справі №2-318/09 звернув стягнення на предмет іпотеки: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 – шляхом продажу банком "Аваль" вказаного майна з укладанням договору купівлі-продажу від імені ОСОБА_1 ; а також надання банку "Аваль" всіх повноважень для здійснення продажу іншого іпотечного майна за договором купівлі-продажу від імені ОСОБА_2 – двокімнатної квартири АДРЕСА_2 . 
Видані стягувачеві (банку "Аваль") відповідні виконавчі листи (а.с.91-92).
В подальшому між АТ "Райффайзен банк Аваль" (праводавець) та ТОВ ФК "Укрфінанс Груп" (вигодонабувач) 28.05.2019 було укладено договір відступлення права вимоги №114/2-5 щодо відступлення права вимоги за кредитним договором №354411/0958/0014-7 від 29.01.2007 (між банком "Аваль" та гр. ОСОБА_1 (позичальник). 
29.05.2019 між АТ "Райффайзен банк Аваль" (праводавець) та ТОВ ФК "Укрфінанс Груп" (вигодонабувач) було укладено договір відступлення права вимоги щодо відступлення прав вимоги за іпотечними договорами №354411/0958/0014-7і від 29.01.2007 (між банком "Аваль" та гр. ОСОБА_1 ) та №354411/0958/0014а-7і від 29.01.2007 (між банком "Аваль" та гр. ОСОБА_2 ). 
Позивач (ТОВ) заявляє, що за укладеними цивільними договорами до нього перейшли всі права Кредитора та Іпотекодержателя. В засіданні суду представник позивача заявляє, що заборгованість позичальника гр. ОСОБА_1 за кредитним договором №354411/0958/0014-7 від 19.02.2021 не була погашено, що підтверджено і судовим рішенням, і укладанням договору про відступлення банком "Аваль" на користь позивача (ТОВ) права вимоги до боржника. 
За чинним цивільним законодавством України відступлення права вимоги (цесія) — це правочин, який закріплює перехід права на стягнення боргу з боржника. Він не є окремим видом договору та може мати вигляд договору купівлі-продажу, міни чи дарування. Суд не розглядає і не оцінює ці відносини за цивільною письмовою угодою між банком "Аваль" та ТОВ "Укрфінанс Груп" як факторинг – передача чи відступлення прав під умовою конкретного фінансування. 
Цесія за Цивільним кодексом України визначається як передача права вимоги або іншого права від однієї особи (цедента) іншій особі (цесіонарію), найчастіше в рамках цивільних правовідносин, як-то відступлення боргу або прав на страхове відшкодування. Вона дозволяє змінити кредитора без зміни самого зобов`язання в розумінні приписів ст.512 Цивільного кодексу України. 
Законодавець визначив застереження щодо порядку заміни кредитора у зобов`язанні – ст.516 Цивільного кодексу України – якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, то новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. 
Відповідно до положень ст.ст.6, 11, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості – стосовно укладання позивачем договору цесії.
Сам договір відступлення права вимоги не поставлений учасниками під сумнів та є чинним. Договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним, не розірваний сторонами та є дійсним на момент спірних правовідносин. Суд вважає даний договір безстроковим. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (приписи ст.204 Цивільного кодексу України).
Однак Суд не отримав доказів належного повідомлення боржника (ймовірного правонаступника боржника) про перехід права вимоги від банку "Аваль" до ТОВ "Укрфінанс Груп" за договором відступлення права вимоги.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач (міська рада) є спадкоємцем активів померлої гр. ОСОБА_1 в розумінні приписів ст.ст.1216 та 1218 Цивільного кодексу України та через рішення Ватутінського міського суду у цивільній справі набув права власності на нерухоме майно – як відумерла спадщина – однокімнатна квартира АДРЕСА_1 . 
Тому позивач вважає, що з урахуванням балансу цивільного права та інтересу відповідач (міська рада) - як спадкоємець боржника – має відповідати за грошовими зобов`язаннями боржника ОСОБА_1 по кредитному договору в межах вартості майна боржника, одержаного міською радою у спадщину – за правилами та приписами ч.1 ст.1282 Цивільного кодексу України. 
Суд вважає, що сторони у справі не перебувають в договірних відносинах. 
Суд вважає, що відповідача у даній справі Багачівську (Ватутінську) міську раду не можна розцінювати як спадкоємця за законом в процедурі вступу у спадщину після смерті гр. ОСОБА_1 (спадкодавиці).
Відповідач набув право власності на нерухоме майно – спірну квартиру АДРЕСА_1 ) гр. ОСОБА_1 не в процедурі спадкування, а за процедурою визнання права комунальної власності територіальної громади на відумерлу спадщину. На момент судового розгляду у цивільній справі №690/76/25 Ватутінським міським судом позивач (ТОВ) не заявив про порушення своїх прав в будь-який спосіб та не вступив у справу за захистом права чи господарського інтересу, не проявивши жодної розумної та обачної зацікавленості в результатах розгляду цієї справи. 
Законодавець встановив, що право власності на майно може набуватися з підстав, в тому числі – за рішенням суду (приписи ст.ст.11, 328 Цивільного кодексу України)
В цьому разі Багачівська міська рада як орган місцевого самоврядування об`єднаної територіальної громади не може розглядатись як боржник перед ТОВ "УкрФінанс Груп" за кредитним договором, оскільки у міської ради відсутні та не виникали будь-які грошові зобов`язання перед ТОВ. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові при вирішенні справи №461/12525/15-ц від 14.12.2022 зробила правовий висновок, що правовідносини набуття права власності територіальною громадою на нерухоме майно як відумерла спадщина подібні до спадкових, хоча до них в цілому не відносяться. Постанови Верховної Суду є обв`язковими до застосування у судовій практиці. 
Досить сумнівним є посилання позивача на необхідність застосування судом приписів ст. 1277 Цивільного кодексу України та ст.1231 Цивільного кодексу України щодо обов`язку відповідача (ради) відшкодувати заборгованість перед позивачем (ТОВ) по кредиту гр. ОСОБА_1 , оскільки законодавець виклав диспозицію відповідних статей, які не підлягають довільному тлумаченню. 
Ст. 1277 Цивільного кодексу України: Відумерлість спадщини. 
1. У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно.
Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.
Особи, які мають право або зобов`язані подати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання із Спадкового реєстру інформації про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину.
{Частина перша статті 1277 в редакції Закону №3795-VI від 22.09.2011; із змінами, внесеними згідно із Законом №1533-VIII від 20.09.2016; в редакції Закону №2923-IX від 23.02.2023} 
2. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.
3. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна.
{Частина третя статті 1277 із змінами, внесеними згідно із Законом №1533-VIII від 20.09.2016; в редакції Закону №2923-IX від 23.02.2023} 
4. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них.
{Частина четверта статті 1277 із змінами, внесеними згідно із Законом №1533-VIII від 20.09.2016} 
Ст. 1231 Цивільного кодексу України: Спадкування обов`язку відшкодувати майнову шкоду (збитки) та моральну шкоду, яка була завдана спадкодавцем.
1. До спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем.
2. До спадкоємця переходить обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя.
3. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця.
4. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.
5. За позовом спадкоємця суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), розмір відшкодування майнової шкоди (збитків) та моральної шкоди, якщо вони є непомірно великими порівняно з вартістю рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ним у спадщину.
Позивач не заявляв про необхідність відшкодування йому шкоди, збитків, неустойки. 
Суд при прийнятті рішення не враховує обґрунтування позивача щодо порушення його права з посиланням на приписи ст.ст.1231 та 1277 Цивільного кодексу України, оскільки позивач не доводить спричинення безпосередньо йому збитків чи моральної шкоди за життя боржника ОСОБА_1 .
До того ж позивач не підтверджує чинність виконавчого провадження з вимогами до гр. ОСОБА_1 чи Багачівської міської ради. Постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 02.02.2017 у виконавчому провадженні ВП №44455187 (а.с.93-94) – позивачем не оскаржені. Виконавчі листи від 19.08.2009 знаходяться у позивача (а.с.91-92). Строк пред`явлення виконавчих листів до виконання – до 22.06.2013. Натомість позивач не звертався за поновленням строку пред`явлення виконавчого листа до виконання за правилами Закону України "Про виконавче провадження". 
Суд при прийняттті рішення звертає увагу, що відповідно до ст.ст.74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.
Обґрунтування належності способу захисту у спірних правовідносинах 
Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. 
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань). 
Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (п.5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16). 
Водночас під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. 
Суд при прийнятті рішення також враховує та розділяє правові висновки, викладені в Постанові КЦС ВС від 21.08.2024 №462/7300/20 (61-3945св24): виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності, розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: "PLACUIT IN OMNIBUS REBUS PRAECIPUUM ESSE IUSTITIAE AEQUITATISQUE QUAM STRICTI IURIUS RATIONEM" яка означає "у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права". Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляд кожної конкретної справи. 
Суд враховує правові висновки постанови КЦС ВС від 23.10.2024 у справі №753/25081/21 (61-8693св), що цивільна справа має бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів а також правдивості твердження заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру. 
Враховуючи викладене, оскільки позивачем (ТОВ) не надано належних, достатніх та достовірних доказів, які свідчать про те, що відповідач (міська рада) є зобов`язаним за кредитним договором №354411/0958/0014-7 від 29.01.2007, тому вимоги Товариства "Укрфінанс Груп" про стягнення заборгованості в сумі 94478,01 грн з Багачівської міської ради є недоведеними, безпідставними та необґрунтованими, а отже задоволенню не підлягають.
В задоволенні позову належить відмовити повністю. 
Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу ст.9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.
Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України): 
- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили – з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);
- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010); 
- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29); 
- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).
Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України суд має здійснити розподіл понесених сторонами судових витрат. З огляду на відмову в задоволенні позову понесені витрати покладаються повністю на позивача та не стягуються. 
Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрфінанс Груп", м.Київ, вул.Соловцова Миколи,2 оф.38/2 (поштова адреса: м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського,8), код ЄДРПОУ 40326297
до Багачевської міської ради Черкаської області, Черкаська область, Звенигородський район, м.Багачеве, пр.Дружби,8, код ЄДРПОУ 33088050
про стягнення 94478,01 грн заборгованості за кредитним договором - відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.
Повне рішення складено і підписано 22.01.2026

Суддя Г.М.Скиба