1	Справа № 335/4710/23  1-кп/335/181/2026 	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження за № 62023080020000163 25.04.2023, за обвинуваченням 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, здобула вищу освіту, одруженої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , має спеціальне звання – «капітан поліції», раніше не судимої
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України, 

ВСТАНОВИВ:

Після початку агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців збройних сил рф було тимчасово взято під контроль м. Кам`янка Дніпровська Василівського району та частину інших населених пунктів на території Запорізької області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами.
З метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Запорізької області, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами, представниками рф з числа своїх громадян та місцевого населення Запорізької області були сформовані підрозділи силового блоку, які вчиняють діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.
ОСОБА_7 , будучи громадянкою України, перебуваючи на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції №1 Василівського районного управління поліції ГУНП в Запорізької області, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання рф території Василівського району та інших населених пунктів Запорізької області, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади рф, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації рф та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Запорізької області та, зокрема, м. Кам`янка Дніпровська Василівського району Запорізької області, системи органів державної влади рф, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, приблизно у кінці квітня-першій декаді травня 2022 року, але не пізніше 23 травня 2022 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) і до теперішнього часу, в період проведення військових дій на території Запорізької області, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшла на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою рф, після чого виконувала вказівки і розпорядження керівників окупаційної адміністрації рф, здійснювала чергування, охорону громадського порядку в м. Кам`янка-Дніпровська Василівського району Запорізької області, а також здійснювала схиляння до державної зради співробітників відділення поліції № 1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області - їх агітацію щодо співпраці з окупаційною адміністрацією рф, усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.
Так, ОСОБА_7 з власної ініціативи добровільно розпочала «службу» в підпорядкуванні окупаційної адміністрації рф, а саме у незаконно створеному органі – «народній міліції м. Кам`янка Дніпровська», завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.
ОСОБА_7 вчинила перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто державну зраду.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.
Враховуючи, що у кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia), судом досліджено, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав ОСОБА_7 , як підозрюваної та обвинуваченої, на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження, в результаті чого судом встановлено таке.
Органом досудового розслідування 31.03.2023 стосовно ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 111 КК України. З огляду на те, що ОСОБА_7 перебуває с. Велика Знам`янка Василівського району Запорізької області, яке є тимчасово окупованим та з яким відсутній поштовий зв`язок, на офіційному сайті офісу Генерального прокурора та в офіційному виданні Кабінету Міністрів України - газеті «Урядовий кур`єр» № 6 (7474) розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , а також опубліковано повістки про її виклик для вручення повідомлення про підозру, проведення слідчих дій за її участю. Проте ОСОБА_7 за викликом не з`явилася, про причини неявки не повідомила.
28.04.2023 захиснику ОСОБА_7 - адвокату ОСОБА_6 (діє за дорученням Регіонального центру з надання безоплатної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях) вручено повідомлення про підозру.
Постановою слідчого від 11.04.2023 підозрювану ОСОБА_7 оголошено у розшук, проведення якого доручено співробітникам Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі.
За результатами проведення комплексу пошукових заходів встановлено, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій збройними формуваннями держави-агресора російської федерації території - с. Велика Знам`янка Василівського району Запорізької області.
18.05.2023 ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя надано дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваної ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 62023080020000163 від 25.04.2023.
У відповідності до вимог ч. 6 ст. 297-4 КПК України та п. 2. Розділу III «Порядку організації публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора повісток про виклик окремої категорії осіб та відомостей щодо підозрюваних, стосовно яких надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування», затвердженого Наказом Генерального прокурора від 07.06.2021 № 187, повідомлення про ухвалення слідчим суддею рішення про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 внесено до ЄРДР, 22.05.2023 опубліковано на сайті Офісу Генерального прокурора, 23.05.2023 - у газеті «Урядовий кур`єр» (№ 102 (7500) від 23.05.2023).
Також 22.05.2023 на сайті Офісу генерального прокурора та 23.05.2023 у газеті «Урядовий кур`єр» (№ 102 (7500) від 23.05.2023) опубліковано повідомлення про завершення досудового розслідування та повістки про виклик ОСОБА_7 на 25.05.2023, 26.05.2023 та 29.05.2023 до Запорізької обласної прокуратури для повідомлення про закінчення досудового розслідування та ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. ОСОБА_7 за викликом у зазначені дату та час до прокуратури не з`явилася, причин неявки не повідомила.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що стороною обвинувачення вжито усіх передбачених законом заходів щодо дотримання прав ОСОБА_7 на захист з урахуванням встановлених законом особливостей спеціального досудового розслідування.
Під час здійснення судового провадження судом також здійснені усі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.
Судовий розгляд у кримінальному провадженні здійснювався за відсутності обвинуваченої на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2024, зміст якої було доведено до обвинуваченої та її захисника в порядку, визначеному абз. 5 ст. 323 КПК України.
В ході судового розгляду інформація про прийнятті процесуальні рішення та повістки про виклик обвинуваченої публікувалися в газетах Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» та Верховної Ради України «Голос України», якій є засобами масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, на офіційному веб-сайті суду.
Обвинувачена ОСОБА_7 , будучи обізнаною, що стосовно неї розпочато кримінальне провадження, складене повідомлення про підозру, та обвинувальний акт направлено до суду, у судові засідання не з`явилася, у зв`язку із чим не була допитана судом.
Захисник під час судового розгляду зазначив, що не мав можливості поспілкуватися зі своєю підзахисною та з`ясувати її позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник висловив свою позицію з приводу недоведеності вини обвинуваченої в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні поза розумним сумнівом, у зв`язку із чим просив визнати ОСОБА_7 невинуватою. 
Проте, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, доведена поза розумним сумнівом наданими прокурором доказами.
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_7 є громадянкою України.
З копії послужного списку ОСОБА_7 № М-154714, витягу з наказу ГУНП в Запорізькій області від 31.10.2016 № 808 о/с, витягу з наказу з наказу ГУНП в Запорізькій області від 12.01.2021 № 16 о/с, витягу з наказу з наказу ГУНП в Запорізькій області від 07.11.2018 № 8 о/с, наказу з наказу ГУНП в Запорізькій області від 23.05.2022 № 860 о/с, біографічної довідки капітана поліції ОСОБА_7 та службової характеристики вбачається, що з серпня 2007 року до листопада 2015 року обвинувачена проходила службу в органах Міністерства внутрішніх справ. З 07 листопада 2015 року до 23 травня 2022 року проходила службу в органах Національної поліції України. З січня 2021 року до 23 травня 2022 року обіймала посаду старшого інспектора-чергового чергової частини відділення поліції № 1 Василівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області. Присягу на вірність Українському народові склала 07 листопада 2015 року. Спеціальне звання – «капітан поліції» (Т. 1 а.с. 184-200). 
Отже, обвинувачена є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Загальновідомо, що 24.02.2022 збройні сили РФ вторглись на визнану міжнародним співтовариством територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях та здійснили збройний напад на органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, зокрема територію Василівського району Запорізької області. Місто Кам`янка-Дніпровська було захоплено та окуповано 03.03.2022.
24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому дія якого неодноразово продовжувалась, і який продовжує існувати станом на час ухвалення цього вироку.
Відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон №1207-VII), тимчасово окупована РФ територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Тимчасово окупованою територією, відповідно до п.7 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ.
Тимчасова окупація РФ територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для РФ жодних територіальних прав.
Згідно наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 «Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Кам`янсько-Дніпровська міська територіальна громада перебуває в тимчасовій окупації з 27.02.2022.
Наказом начальника Головного управління поліції в Запорізькій області від 10.03.2022 № 252 зобов`язано поліцейських за наявності безпечного шляху пересування прибути до найближчих населених пунктів, територія яких підконтрольна Державі Україна, для переходу у підпорядкування керівника відповідного управління, відділу та відділення поліції ГУНП в Запорізькій області. 
Наказом начальника Головного управління поліції в Запорізькій області від 04.04.2022 № 282 у зв`язку із захопленням окупаційними військами РФ деяких населених пунктів Запорізької області визначено тимчасове місце розташування (дислокації) відділення поліції № 1 Василівського районного управління, поліцейським відділення місцем служби визначено м. Запоріжжя та наказано прибути до м. Запоріжжя безпечним шляхом до 15.04.2022 (т. 1 а.с. 203, 204).
Обвинувачена з тимчасово окупованої території України не виїхала.
Наказом начальника Головного управління поліції в Запорізькій області від 18.05.2022 № 408 за вчинення дисциплінарного проступку та порушення присяги до обвинуваченої застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. 
Ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 09.06.2022 надано дозвіл на проведення у відношенні ОСОБА_7 негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, а саме з абонентського номера телефону, який перебував у користуванні останньої. 
Дослідженням отриманої в ході проведення вищезазначеної слідчої (розшукової) дії інформації – аудіозаписів телефонних розмов обвинуваченої, судом встановлено, що обвинувачена працювала черговим в черговій частині створеного окупаційною адміністрацією правоохоронного органу, виконувала розпорядження керівництва зазначеного органу, отримувала винагороду за роботу, займалася оформленням особових справ осіб, які проходять службу в «народній міліції», здійснювала чергування, організовувала чергування інших працівників щодо охорони громадського порядку. 
Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що на момент окупації військами РФ м. Кам`янка-Дніпровська вона обіймала посаду слідчого у відділені поліції № 1 Василівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, проте перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Обвинувачена працювала черговим чергової частини відділення. Територія міста була окупована військами РФ на початку березня 2022 року. 
В березні 2022 року до відома працівників поліції було доведено наказ керівництва Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про необхідність залишити тимчасово окуповану територію та прибути до м. Запоріжжя для продовження служби. 
В квітні 2022 року окупаційна адміністрація створила незаконний правоохоронний орган «народна міліція м. Кам`янка-Дніпровська», який був розміщений в будівлі відділення поліції № 1 Василівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.
В квітні 2022 року свідок від сестри обвинуваченої ОСОБА_9 дізналася, що ОСОБА_7 не виїхала на підконтрольну Україні територію, а працевлаштувалася в «народну міліцію м. Кам`янка-Дніпровська». Протягом квітня – травня 2022 року свідок неодноразово бачила як обвинувачена прямує на роботу у однострої працівника «народної міліції», палить на ганку відділення поліції у парадному однострої працівника «народної міліції». 
На переконання свідка, обвинувачена добровільно перейшла на бік ворога, оскільки вона мала можливість виїхати на підконтрольну України територію, проте не скористалася нею. При цьому, у порівнянні з іншими жителями Василівського району Запорізької області обвинувачена перебувала у більш вигідному становищі, оскільки через свого чоловіка, який працював оператором АЗК, мала доступ до пального, яке було в дефіциті. Свідкові достеменно відомо, що окрім обвинуваченої на окупаційну владу також працюють її батьки та чоловік.
Свідок ОСОБА_10 повідомив, що в момент окупації військами РФ м. Кам`янка-Дніпровська він обіймав посаду начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Василівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області. ОСОБА_7 в той час обіймала посаду чергового чергової частини відділення. В день окупації території міста Кам`янка-Дніпровська всім поліцейським відділення було наказано з`явитися до Василівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на нараду. Обвинувачена виконувати вищезазначений наказ відмовилася та залишилася вдома. 
В березні 2022 року начальник Головного управління Національної поліції в Запорізькій області наказав всім поліцейським, які перебувають на тимчасово окупованій території, виїхати до м. Запоріжжя для продовження несення служби. З середини березня 2022 року працівники поліції, які залишилися вірними присязі, почали залишати окуповану територію та прибувати до міста Запоріжжя. Свідок прибув до міста Запоріжжя 29.03.2022. 
Перебуваючи в місті Запоріжжі, свідок із соціальних мереж дізнався, що окупаційною адміністрацією в м. Кам`янка-Дніпровська був створений незаконний правоохоронний орган «народна міліція м. Кам`янка-Дніпровська». Також свідкові стало відомо, що деякі його колеги, які до окупації працювали у відділені поліції, зрадили присязі та пішли на службу у вищезазначений незаконний правоохоронний орган. Від знайомих, які залишилися на окупованій території, та колег, які залишили окуповану територію в квітні та травні 2022 року, свідок дізнався, що обвинувачена також вступила на службу до «народній міліції», де працювала черговим чергової частини. Про існування обставин, які б заважали обвинуваченій залишити окуповану територію, свідкові нічого невідомо. На його переконання, обвинувачена мала можливість виїхати з окупованої території, як це зробили вірні присязі поліцейські.
Свідок ОСОБА_11 суду повідомив, що на момент початку окупації військами РФ міста Кам`янка-Дніпровська він працював у відділені поліції № 1 Василівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області поліцейським з обліку та збереження речових доказів, а обвинувачена – черговим чергової частини відділення. На початку березня 2022 року війська РФ окупували місто. На початку квітня 2022 року військові РФ зайняли приміщення відділення поліції та створили незаконний правоохоронний орган «народна міліція». 
В квітні 2022 року колишній черговий відділення поліції ОСОБА_12 зателефонував свідкові та запропонував роботу в «народній міліції». В ході розмови він повідомив свідкові, що деякі поліцейські вже погодилися працювати у зазначеному незаконному правоохоронному органі, зокрема обвинувачена ОСОБА_7 . На пропозицію ОСОБА_12 свідок відповів відмовою. 
Окуповану територію свідок залишив в серпні 2022 року. Раніше виїхати до міста Запоріжжя він не міг з міркувань безпеки, так як перед службою в поліції він служив в Збройних Силах України, а окупанти розшукували таких як він осіб для покарання. При цьому свідок зазначив, що ОСОБА_7 мала можливість виїхати з окупованої території, так як вона не служила у Збройних Силах України. Про існування обставин, які б заважали обвинуваченій залишити окуповану територію, свідкові нічого невідомо. Йому невідомі факти примусу колишніх поліцейських працювати на окупантів в «народній міліції». 
Проаналізувавши показання свідків, суд доходить висновку, що вони послідовні, логічні, істотних суперечностей не містять, узгоджуються між собою та дослідженими судом іншими доказами. З огляду на викладене, суд вважає їх достовірними. 
З суб`єктивної сторони перехід на бік ворога в період збройного конфлікту може бути вчинено тільки з прямим умислом, який характеризується конкретним усвідомленням суб`єкта, що він добровільно встановлює злочинний зв`язок із ворогом в період збройного конфлікту, і його дії завідомо спрямовані на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, що характеризує інтелектуальний момент прямого умислу особи. При цьому зміст прямого умислу суб`єкта полягає в тому, що він усвідомлює, що своїми діями, які полягають у наданні допомоги ворогу, спричиняє шкоду зовнішній безпеці України та бажає спричинення такої шкоди з будь-яких мотивів.
З показань свідка ОСОБА_8 , телефонних розмов обвинуваченої судом встановлено, що остання працювала черговим чергової частини незаконного правоохоронного органу «народна міліція», сприяла охороні громадського порядку, виконувала вказівки та розпорядження керівника так званої «народної міліції м. Кам`янка- Дніпровська » ОСОБА_13 , вела особові справи осіб, які вступили на службу в зазначений орган. 
Зазначене є свідченням невимушеності її поведінки, відсутності будь-якого примусу, а відтак, і цілковитої добровільності її дій.
Добровільність переходу ОСОБА_7 на бік ворога в період збройного конфлікту підтверджено вищезазначеними доказами, аналіз і оцінку яким наведено судом вище. 
Життєвий досвід обвинуваченої, рівень отриманої нею освіти унеможливлюють те, що остання не могла не розуміти, що своїми діями вона завдає шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України. 
Оцінивши надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення (злочину), яке кваліфікується судом за ч. 2 ст. 111 КК України як державна зрада, тобто діяння, умисне вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинена в умовах воєнного стану.
Визначаючи вид та розмір покарання, яке має бути призначене ОСОБА_7 суд враховує дані про її особу, зокрема, що вона є особою працездатного віку, одружена, до кримінальної відповідальності не притягувалася, має зареєстроване місце проживання. Крім того, ОСОБА_7 мала досвід роботи у органах МВС та Національній поліції України 14 років 9 місяців та 22 дні, за місцем проходження служби характеризується посередньо.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.
З огляду на встановлені фактичні обставини провадження, з урахуванням даних про особу обвинуваченої, тяжкості вчиненого нею злочину, суд доходить висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 не можливе без її ізоляції від суспільства. На переконання суду, для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, останній необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, тобто в межах санкції ч. ст. 111 КК України. 
Підстав для застосування положень ст. 69 КК України судом не встановлено.
З урахуванням характеру вчиненого обвинуваченою злочину, зокрема того, що остання перейшла на бік ворога будучи працівником Національної поліції України, зрадивши присязі на вірність Українському народові, суд вважає за неможливе збереження за нею права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування. Тому суд, керуючись ч. 2 ст. 55 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченій додаткове покарання у виді позбавлення останньої права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування. 
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_7 вчинила особливо тяжкий злочин, який пов`язаний із переходом на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, шляхом проходження служби у незаконно створеному окупаційною владою правоохоронному органі, на підставі ст. 54 КК України, суд вважає необхідним позбавити останню спеціального звання - «капітан поліції». 
З клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу прокурор до суду не звертався.
Строк відбування основного покарання обвинуваченій необхідно рахувати з часу її фактичного затримання.
Строк додаткових покарань слід обчислювати відповідно до ч. 3 ст. 55 КК України.
Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати у даному провадженні відсутні. Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до приписів ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 2971, 323, 366–376, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна та позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 3 (три) роки.
Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі  ОСОБА_7  обчислювати з дня її затримання.
Строк додаткового покарання у виді позбавлення  ОСОБА_7  права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування обчислювати з моменту відбуття основного покарання.
На підставі ст. 54 КК України позбавити  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спеціального звання - «капітан поліції».

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити прокуророві та захиснику.
Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1 

Судді ОСОБА_2 

ОСОБА_3