КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2026 року м. Київ справа №320/4119/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Парненко В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА СИСТЕМ ЛТД» до Головного управління ДПС у Київські області про скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА СИСТЕМ ЛТД» «ТЕРРА СИСТЕМ ЛТД» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київські області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київські області від 21.05.2024 №25620/0709.
В якості підстав позову зазначено про незгоду з податковим повідомленням-рішенням, оскільки ПК України визначено, що пеня за порушення строків розрахунків в іноземній валюті є різновидом грошового зобов`язання платника податків та застосовується контролюючим (податковим) органом в порядку, який передбачений для прийняття податкових повідомлень-рішень, а Закон України «Про валюту і валютні операції», зокрема його стаття 13, містить лише встановлення такого виду відповідальності, як пеня за порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею. Позивач посилається на висновки Верховного Суду у постанові від 15 лютого 2024 року у справі № 420/1538/23, відповідно до яких суд зазначив, що пеня, нарахована за порушення строків розрахунків в іноземній валюті, з 01 січня 2021 року (дата набрання чинності Законом України «Про внесення змін до ПК України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16 січня 2020 року № 466-IX), є одним із різновидів пені в розумінні приписів підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України. Таким чином, на переконання позивача, Закон № 2473-VIII дозволяє при прийнятті податкового повідомлення-рішення застосовувати положення іншого законодавства, яким у спірному випадку є ПК України, норми якого надають підстави застосовувати мораторій на нарахування пені протягом дії карантину. З огляду на зазначене, у контролюючого органу були відсутні підстави для нарахування позивачеві у період дії воєнного стану в Україні пені за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/4119/25 передана до розгляду судді Парненко В.С.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 06.02.2025 відкрито провадження в адміністративній справі №320/4119/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Заперечуючи проти вимог позову, відповідачем подано відзив на позовну заяву. На думку податкового органу, доводи позивача не спростовують правомірність висновків документальної позапланової виїзної перевірки, тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 21.05.2024 № 25620/0709 про нарахування пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 161 230 грн. 07 коп. прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування, відповідно, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА СИСТЕМ ЛТД» не підлягають задоволенню.
Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Головним управлінням ДПС у Київській області відповідно до пп. 191.1.1. п.191.1 ст. 191, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82, пп. 69.21, пп. 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, внесеними Законом України від 12 травня 2022 року № 2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», на підставі наказу Головного управління ДПС у Київській області від 04.04.2024 № 910-п, проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВIДПОВIДАЛЬНIСТЮ "ТЕРРА СИСТЕМ ЛТД" (податковий номер 44599027), з питань дотримання вимог валютного законодавства при розрахунках за зовнішньоекономічним контрактом від 03.01.2023 № 01 з нерезидентом "HUZHOU CANDY WOOD INTERNACIONAL IMPORT & EXPORT CO. LTD", (Китай), за період з 03.01.2023 по 22.04.2024. 
За результатами перевірки складено акт від 25.04.2024 № 26294/10-36-07-09- 10/44599027. 
Документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА СИСТЕМ ЛТД» ч. 3 ст.13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту та валютні операції», пункту 142 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» по контракту від 03.01.2023 № 01 з нерезидентом "HUZHOU CANDY WOOD INTERNACIONAL IMPORT & EXPORT CO. LTD", (Китай), на загальну суму 13 607,95 дол.США (еквів. 497 623,68 грн.). 
На підставі матеріалів перевірки Головним управлінням ДПС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.05.2024 № 25620/0709 про нарахування позивачу пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 161 230 грн. 07 коп.
Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 21.05.2024 № 25620/0709, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно зі ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки та збори в порядку та в розмірах встановлених законом.
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ, відповідальність за порушення ними валютного законодавства встановлює Закон України «Про валюту і валютні операції» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з п. 521 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за порушення, визначені в абзацах другому дев`ятому цього пункту. 
Протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби, платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню. 
В свою чергу, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом (п. 15.1 ст. 15 Кодексу).
Тоді як, санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності у вигляді пені не входять до переліку загальнодержавних та місцевих податків і зборів, визначених ПКУ.
Отже, є безпідставним посилання Позивача на приписи п. 129.9.7 ПК України, оскільки звільнення платників податків від відповідальності у вигляді штрафних (фінансових) санкцій та пені пов`язано з допущеними порушеннями саме податкового законодавства. 
Підпунктом 54.3.3 ПКУ визначено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку та збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган. 
Пунктом 3.1 ПКУ встановлено, що податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі закони з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим ПКУ. 
При цьому п. 5.1 ПКУ визначено, що поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених ст. 1 ПКУ. 
Враховуючи викладене, ПКУ регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абзац 1 п. 1.1 ПКУ). 
Водночас правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права й обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом № 2473.
Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону № 2473 питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом. 
Частиною 3 ст. 3 Закону визначено, що у разі, якщо положення інших законів суперечать положенням Закону, застосовують положення цього Закону. 
Частиною 5 ст. 13 Закону № 2473 передбачено, що порушення нерезидентами строку розрахунків тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3% суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті, або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Відповідно до ч. 8 ст. 13 Закону № 2473 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті. 
Із системного аналізу зазначених вище норм ПКУ та Закону № 2473 вбачається, що на пеню, нараховану відповідно до Закону № 2473, не поширюються положення Податкового кодексу України, у тому числі норми, якими врегульовано підстави застосовування мораторію та нарахування пені протягом дії карантину. 
При цьому норми Закону № 2473 та інших нормативно-правових актів, які регулюють зовнішньоекономічну діяльність, не звільняють від застосування штрафних санкцій та пені за порушення валютного законодавства у період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19).
Суд звертає увагу, що Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.07.2024 у справі №240/25642/22 визнав за необхідне відступити від висновків Верховного Суду, викладених у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі №420/1538/23, від 28.03.2024 у справі №380/17879/22, від 13.05.2024 у справі №420/11208/23. 
Зокрема, на переконання судової палати те, що з 01.01.2021 пеня, нарахована за порушення резидентами строку розрахунків в іноземній валюті є одним із різновидів пені в розумінні приписів підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України не відповідає дійсності. 
Дія положення абзацу 11 пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, щодо розповсюдження мораторію на нарахування пені протягом дії карантину, стосується пені, яка нараховується у податкових правовідносинах (у сфері справляння податків і зборів). 
При цьому Судова палата зазначила, що хоча положеннями Закону № 2473- VIII не врегульовано процедуру прийняття рішення про нарахування пені, як виду адміністративно - господарської санкції за порушення строків проведення розрахунків в іноземній валюті, а такий порядок унормований положеннями Податкового кодексу України, проте це не означає, що правовідносини у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду стають частиною законодавства щодо справляння податків і зборів та на них розповсюджуються всі положення Податкового кодексу України. 
Закон № 2473- VIII та Податковий кодекс України регулюють різні сфери державної політики. Підстави для ототожнення пені, яка застосовується у податкових правовідносинах, із пенею, яка застосовується у сфері валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду (за порушення строків надходження валютної виручки за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлено статтею 13 Закону № 2473-VIII) - відсутні.
Тому суд не приймає посилання позивача на висновки Верховного Суду у постанові від 15 лютого 2024 року у справі № 420/1538/23, оскільки останні не є релевантними до спірних відносин.
Також суд зазначає, що правові засади щодо порядку, строків розрахунків, відповідальності за їх порушення та здійснення уповноваженими банками нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів (у тому числі щодо початку та завершення валютного нагляду за експортно-імпортними операціями) регулюються Законом України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №5, Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7. 
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 2473 Національний банк України (далі - НБУ) має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів та встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до Закону № 2473 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Пунктом 21 розділу II Положення № 5 встановлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів. 
Водночас, згідно пункту 142 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року. 
Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із статтею 13 Закону «Про валюту і валютні операції», тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом НБУ, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) (ч. 5 ст. 13 Закону). 
Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства. 
Відповідно до підпункту 2 пункту 7 Інструкції № 7 банк розпочинає відлік встановлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів. 
Згідно із підпунктом 3 пункту 9 Інструкції № 7 банк завершує здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків, зокрема, у разі імпорту продукції, яка ввозиться в Україну, - після отримання інформації з реєстру МД про здійснення поставки за імпортною операцією з оформленням МД типу ІМ-40 "Імпорт", ІМ-41 "Реімпорт", ІМ-51 "Переробка на митній території", ІМ-72 "Безмитна торгівля", ІМ-75 "Відмова на користь держави", ІМ-76 "Знищення або руйнування" (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню) або після пред`явлення резидентом документа (крім МД), який використовується для митного оформлення продукції (якщо на продукцію, що імпортується, згідно із законодавством України не оформляється МД). 
За змістом пп. 191.1.4 п. 191.1 ст. 191 Податкового кодексу України на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті. 
Способи здійснення податкового контролю визначено ст. 62 ПК України. Зокрема, п. 62.1 ст. 62 Кодексу встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом, зокрема, перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. 
З матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ «ТЕРРА СИСТЕМ ЛТД» (Покупець) укладено імпортний контракт від 03.01.2023 № 01 з нерезидентом нерезидентом "HUZHOU CANDY WOOD INTERNACIONAL IMPORT & EXPORT CO. LTD", (Китай), (Постачальник). Предмет контракту - Постачальник зобов`язується поставити товари з території Китаю, а Покупець погоджується купити нижчезазначені товари відповідно до зазначених умов в п.2.1. даного контракту. 
Товар, що поставляється - фанера для монолітного будівництва. 
На виконання умов імпортного контракту від 03.01.2023 № 01 за перевіряємий період ТОВ "ТЕРРА СИСТЕМ ЛТД" перераховано коштів по контракту від 03.01.2023 № 01 нерезиденту на загальну суму 133345,67 дол. США (еквів. 4876264,47грн.). 
Граничний термін надходження товарів - 05.09.2023, про детально зазначено в додатку 3 до акту перевірки. 
Товар надійшов на територію України від нерезидента "HUZHOU CANDY WOOD INTERNACIONAL IMPORT & EXPORT CO. LTD", Китай по контракту від 03.01.2023 № 01 на загальну суму 129 459,36 дол. США (еквів. 4 851 185,65 грн.), в тому числі з порушенням граничних термінів на загальну суму 13 607,95 дол. США (еквів. 497 623,68 грн.). 
Станом на кінець перевіряємого періоду за контрактом від 03.01.2023 № 01 заборгованість відсутня. 
Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку. 
Відповідно до абзацу 1 ч. цієї статті, у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. 
Згідно з абзацом 2 ч. 6 ст. 13 Закону № 2473-VIII підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту). 
У разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника - нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується (абзац 1 ч. 7 ст. 13). 
Як було встановлено під час судового розгляду справи, позивачем не було надано ані до перевірки ані до суду Висновку центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, на подовження термінів розрахунків за контрактом від 03.01.2023 № 01 з нерезидентом "HUZHOU CANDY WOOD INTERNACIONAL IMPORT & EXPORT CO. LTD", (Китай); Довідки уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов контракту від 03.01.2023 № 01 з нерезидентом "HUZHOU CANDY WOOD INTERNACIONAL IMPORT & EXPORT CO. LTD", (Китай), щодо виникнення дії форс-мажорних обставин та/або Документів, які б свідчили про прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом "HUZHOU CANDY WOOD INTERNACIONAL IMPORT & EXPORT CO. LTD", (Китай) строку, передбаченого контрактом від 03.01.2023 № 01.
Відповідно до част. 5 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції», порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені. 
Згідно з частиною 8 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року №2473-VIII «Про валюту і валютні операції», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.
За таких обставин суд дійшов висновку, що перевіркою своєчасності розрахунків за операціями з імпорту товарів правомірно було встановлено порушення позивачем частини 3 статті 13 Закону України від 21 червня 2018 року № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» пункту 142 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», а саме, порушено граничні строки розрахунків на загальну суму 13 607,95 дол.США (еквів. 497 623,86 грн.) за імпортним контрактом від 03.01.2023 01 з нерезидентом "HUZHOU CANDY WOOD INTERNACIONAL IMPORT & EXPORT CO. LTD", (Китай). 
А відтак, підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відсутні.
Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За наведених обставин у сукупності, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Враховуючи відмову у задоволенні позову, розподіл судових витрат у відповідності до положень ст. 139 КАС України, не здійснюється.
Керуючись статтями 2-10, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРРА СИСТЕМ ЛТД» до Головного управління ДПС у Київські області про скасування податкового повідомлення-рішення, - відмовити;
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.