ПОСТАНОВА
іменем України
Справа № 569/25828/25  
21 січня 2026 року 
Суддя Рівненського міського суду Денисюк П.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП______________, за ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №507640 від 09 листопада 2025 року, 08 листопада 2025 року о 23 год 29 хв в м. Рівне, вул. Льонокомбінатівська, 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Toureg» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810, 2306» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, та двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №507652 від 09 листопада 2025 року, 08 листопада 2025 року о 23 год 29 хв в м. Рівне, вул. Льонокомбінатівська, 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Toureg» д.н.з. НОМЕР_1 будучи особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами на підставі постанови Рівненського міського суду та постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5071916 від 26.06.2025.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4 ст.126 КУпАП).
Згідно з ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Суд вважає за доцільне об`єднати справи №569/25827/25 та №569/25828/25, розглянути їх в одному провадженні, присвоїти єдиний унікальний номер №569/25828/25, оскільки відносно ОСОБА_1 складені окремі протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Філатова А.В. під час розгляду справи пояснила, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП, не визнає. Зазначила, що доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Toureg» д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений, як водій транспортного засобу до матеріалів справи не долученою. З відеозапису вбачається, що матеріали справи складені відносно іншої особи, а саме ОСОБА_2 . ОСОБА_1 був пасажиром транспортного засобу, про що неодноразово наголошував працівникам поліції, а транспортним засобом керував ОСОБА_3 , котрий підтвердив факт керування транспортним засобом в судовому засіданні. Просила закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що саме він 08 листопада 2025 року о 23 год 29 хв в м. Рівне, вул. Льонокомбінатівська, 15, керував транспортним засобом «Volkswagen Toureg» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а сидів на пасажирському сидінні. Коли він побачив проблискові маячки патрульної поліції, то злякався і втік з місця події, з метою уникнення адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, оскільки не має посвідчення водія, а ОСОБА_1 залишився сидіти на пасажирському сидінні.
Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, оцінивши їх в сукупності з іншими доказами, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положення ч.1 ст.256 КУпАП містять вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та відомості, які мають бути у ньому зазначені. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені: дата і місце складення; посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка його склала; відомості про особу порушника; місце, час учинення і суть правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи, у т. ч. про матеріальну шкоду, якщо її було заподіяно.
Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.
Диспозиція ч.5 ст.126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2 ст.126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3 ст.126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4 ст.126 КУпАП).
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання вказаних вимог є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.
Частиною 1 статті 130 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (ч.3 ст.130 КУпАП).
В матеріалах справи не міститься доказів, що ОСОБА_1 вчинив вказані адміністративні правопорушення, оскільки з матеріалів справи неможливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Volkswagen Toureg» д.н.з. НОМЕР_1 . У матеріалах справи відсутні відомості, що протокол про адміністративне правопорушення був вручений під розписку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, а наявність його копії в матеріалах справи свідчить про невиконання вимог ст. 254 КУпАП. Крім того до матеріалів справи не долучено пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Під час судового розгляду було досліджено відеозапис, який був поданий як технічний доказ. Аналіз зазначеного відеозапису показав, що зафіксовані на ньому події не містять жодного моменту, що підтверджував би здійснення керування саме ОСОБА_1 . Відеозапис, що здійснювався на боді камери працівників поліції № 471658 та №470958 спростовує факт керування останнім 08 листопада 2025 року о 23 год 29 хв в м. Рівне, вул. Льонокомбінатівська, 15, транспортним засобом «Volkswagen Toureg» д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки матеріали справи були складені щодо іншої особи, та є недоведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Факт керування останнім транспортним засобом також спростовується поясненнями свідка ОСОБА_3 , який підтвердив, що саме він керував транспортним засобом.
До відповідальності за ст.130 КУпАП та ст. 126 КУпАП може бути притягнута особа, яка є водієм. Водій - це особа, яка керує транспортним засобом. 
Суд наголошує, що водій - це особа, яка виконує активні технічні дії з управління транспортним засобом, тобто контролює його рух. Аби встановити факт керування, закон вимагає наявності об`єктивних доказів, що підтверджують здійснення таких дій. Водночас працівники поліції обмежилися формальною вказівкою у протоколі, не надавши жодного об`єктивного доказу на підтвердження цього факту. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не здійснював керування транспортним засобом.
За таких умов суд приходить до висновку, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП та ст. 126 КУпАП, у діях ОСОБА_1 відсутня. Не встановлено ключової обставини факту керування транспортним засобом. А відтак відмова від огляду, яку працівники поліції зафіксували у протоколі за ч. 3 ст. 130 КУпАП, не має правового значення, оскільки особа не виконувала функцій водія. Відмова, вчинена особою, яка не керує транспортним засобом, не підпадає під диспозицію ст.130 КУпАП, а отже не може тягнути адміністративну відповідальність.
Суд позбавлений процесуальної можливості самостійно визначати та встановлювати фактичні обставини справи, відшукувати докази на підтвердження викладених обставин для можливості притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд всі сумніви з цього приводу тлумачить на користь особи, яка притягається до відповідальності, що узгоджується із ч.3 ст.62 Конституції України.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 порушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Таким чином, в матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення недостатньо доказів складу правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП, є недоведеною.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст.10, 126,247,283,284 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Об`єднати справи №569/25827/25 та №569/25828/25, розглянути їх в одному провадженні, присвоїти єдиний унікальний номер №569/25828/25.
Провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду Петро ДЕНИСЮК