ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року	справа № 380/14855/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді: Кисильової О.Й.,
за участю:
секретаря судового засідання - Фінканін М.С.,
представника позивача - Пилип`як О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі – відповідач), у якому просить визнати протиправними та скасувати:
- податкове повідомлення-рішення від 26.03.2025 № 12863/13-01-24-08, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на 207 475,07 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням – 162 180,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями – 36 157,50 грн, сума пені – 9 137,57 грн;
- податкове повідомлення-рішення від 26.03.2025 № 12866/13-01-24-08, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 17 289,36 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням – 13 515,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями – 3013,13 грн, сума пені – 761,23 грн;
- податкове повідомлення-рішення від 26.03.2025 № 12859/13-01-24-08, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 1020,00 грн за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати;
- податкове повідомлення-рішення від 26.03.2025 № 12850/13-01-24-08, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1020,00 грн за платежем адміністративні штрафи та інші санкції;
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.03.2025 № Ф-12869/13-01-24-08, згідно з якою визначено заборгованість (недоїмку, штраф, пеню) зі сплати єдиного внеску у сумі 198220,00 грн.;
- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.03.2025 № 12873/13-01-24-08, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 99 110,00 грн.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Головним управлінням ДПС у Львівській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) з питань ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок не укладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом за період з 01.01.2022 до 30.09.2024, за результатами якої складений Акт перевірки від 27.02.2025 №9246/13-01-24-08-03/ НОМЕР_1 та прийняті спірні ППР.
Документальною перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 допущено до роботи водіями 25 громадян, відомості про яких включені до ІС "Шлях", без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади про прийняття працівника на роботу. Таким чином, встановлено порушення трудового законодавства в частині використання праці найманих працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом.
Позивач не погоджується із висновками перевірки, вважає їх необгрунтованими та безпідставними.
Стверджує: "…для констатації того, що між позивачем та особами, відомості про яких внесені у систему "Шлях" виникли саме трудові відносини, відповідачу необхідно було встановити характерні ознаки, які вказуються саме на наявність трудових відносин. За відсутності таких ознак, стверджувати про наявність трудових відносин немає підстав. Жодних доказів наявності трудових відносин між позивачем та особами, відомості про яких внесені у систему "Шлях", в акті перевірки не наведено…".
Також зазначає, що податковий орган, стверджуючи про наявність трудових відносин з особами, відомості про яких внесені у систему "Шлях", навіть не спробував з`ясувати чи виконували такі особи місячну норму праці для того, щоб вважати, що їм виплачувались доходи у розмірі мінімальної заробітної плати. 
Крім цього, позивач наголошує на відсутності підстав для проведення документальної перевірки позивача, оскільки підставою для проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 слугувала інформація, отримана від Державної податкової служби України (лист від 19.12.2024 №35253/7/99-00-24-04-03-07) про водіїв, зареєстрованих у системі "Шлях". 
Таким чином, жодної інформації, яка б свідчила про здійснення виплати (нарахування) позивачем заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню відповідач не отримував, а тому не мав підстав для проведення перевірки на підставі п.п. 78.1.13 п.78.1 ст.78 ПК України.
Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов.
Ухвалою від 24.07.2025 відкрите загальне провадження у справі. Підготовче засідання призначене на 17.09.2025.
22.08.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, зазначивши, що платник податків-фізична особа ОСОБА_1 є суб`єктом надання транспортних послуг, основним видом діяльності якого є здійснення внутрішніх та міжнародних перевезень пасажирів, багажу з обов`язковим дотриманням вимог ліцензування. Згідно реєстру виданих та анульованих ліцензій Державної служби України з безпеки на транспорті платник податків-фізична особа ОСОБА_1 має чинну Ліцензію з дозволеним видом робіт - міжнародні перевезення пасажирів автобусами та внутрішні перевезення пасажирів автобусами Серія АД № 62853 від 14.07.2012. 
Перевіркою встановлено, що позивач використовував працю найманих працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом, асаме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 . Відсутність укладеного трудового договору при фактичному виконанні працівником трудових функцій не звільняє роботодавця від обов`язку оформити такого працівника. Всі ознаки трудових відносин мають пріоритет перед формальними договорами цивільно-правового характеру. Законодавство про працю не дозволяє безоплатне використання праці працівників. Зазначені обставини відображені в Акті перевірки та стали підставою для прийняття спірних ППР.
Щодо законності призначення перевірки відповідач зазначив, що ДПС України скеровано лист від 19.12.2024 № 35253/7/99-00-24-04-03-07 про водіїв зареєстрованих у системі "Шлях". У листі ДПС України від 19.12.2024 № 35253/7/99-00-24-04-03-07 зазначено, що з метою здійснення територіальними органами ДПС належного контролю за додержанням вимог законодавства суб`єктами господарювання, які здійснюють діяльність у сфері міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом та використовують працю водіїв без оформлення трудових відносин скеровано інформацію з ЄКІС одержану листом Державної служби України з безпеки на транспорті від 09.12.2024 №11525/12./15-24. Отже, перевірку проведено на підставі інформації, отриманої від Державної служби України з безпеки на транспорті.
Із вказаних підстав просить відмовити у задоволенні позову.
16.09.2025 позивач надіслав суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що податковим органом не доведено належними і допустимими доказами наявність трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та переліченими в акті перевірки особами. 
Стверджує: "…здійснюючи перевірку ФОП ОСОБА_1 , податковому органу слід було детально встановити характер взаємовідносин, які виникли між позивачем та особами, перелік яких наведено в акті. З самого акту перевірки вбачається, що по більшості із перелічених осіб лише один раз чи двічі вносилась інформація у систему "Шлях". Зокрема, один раз вносилась інформація по ОСОБА_9 – травень 2022, ОСОБА_27 – серпень 2022, ОСОБА_15 – вересень 2022, ОСОБА_16 – лютий 2023, ОСОБА_18 – квітень 2023, ОСОБА_19 – травень 2023, ОСОБА_22 – червень 2023; двічі – по ОСОБА_2 квітень, червень 2022, ОСОБА_10 – червень, липень 2022, ОСОБА_26 січень, лютий 2024. Також, для здійснення лише окремих поїздок залучалися ОСОБА_8 – квітень, червень, серпень 2022, Гій Роман – червень, липень, вересень 2022, ОСОБА_24 - липень, вересень, жовтень 2023, ОСОБА_25 – серпень, вересень, жовтень 2023. Отже, про жодну систематичність у виконанні роботи, виплаті заробітної плати, підпорядкуванні правилам внутрішнього трудового розпорядку у даному випадку не доводиться говорити….".
У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючої судді Кисильової О.Й. підготовче засідання, призначене на 17.09.2025, відкладене на 08.10.2025. 
Ухвалою від 08.10.2025 за клопотанням позивача розгляд справи відкладений на 04.11.2025.
Протокольною ухвалою від 04.11.2025 у підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 26.11.2025.
Ухвалою від 26.11.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду на 16.12.2025.
Протокольною ухвалою від 16.12.2025 у судовому засіданні оголошена перерва до 14.01.2026.
Будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час слухання справи представник відповідача не прибув у судове засідання, призначене на 14.01.2026, надавши клопотання про відкладення у зв`язку із участю у іншому судовому засіданні.
За правилами п. 1, п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.
З огляду на тривалий розгляд справи, а також зважаючи на ту обставину, що пояснення по суті спору представник відповідача надав у судовому засіданні 16.12.2025, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача.
Представник позивача у судовому засіданні 14.01.2026 просила позовні вимоги задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях.
У судовому засіданні 14.01.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, повідомив про проголошення рішення 21.01.2026.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.
На підставі наказу Головного управління ДПС у Львівській області від 13.01.2025 №258-ПП, головним державним інспектором відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Львівській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) з питань ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам ( у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок не укладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом за період з 01.01.2022 до 30.09.2024 , за результатами якої складений Акт перевірки від 27.02.2025 № 9246/13-01-24-08-03/ НОМЕР_1 (далі - Акт перевірки № 9246). 
Документальною перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 допущено до роботи водіями 25 громадян, відомості про яких включені до ІС "Шлях" без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади про прийняття працівника на роботу. Таким чином, встановлено порушення трудового законодавства в частині використання праці найманих працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом. 
За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 контролюючим органом зроблено висновок про наступні порушення: 
1. п. 51.1 ст. 51, п.п. "б" п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, розділу ІІІ Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум отриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4 зі змінами, в частині неподання, несвоєчасного подання, подання не у повному обсязі податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку за 1-4 квартал 2022 року, 1-4 квартал 2023 року та 1-3 квартал 2024 року; 
2. п. 36.1 ст. 36, п. 37.2 ст. 37, п. 38.1 ст. 38, п. 164.1, п.п. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.1, 168.1.2, 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 171.1 ст. 171, п.п. "а" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 162180,00 грн; 
3. п. 36.1 ст. 36, п. 37.2 ст. 37, п. 38.1 ст. 38, п. 164.1, п.п.164.2.1 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.1, 168.1.2, 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 171.1 ст. 171, п.п. "а" п.176.2 ст. 176, п.п. 1.4, 1.5, 1.6 п. 16-1 підрозділу 10 "Інші перехідні положення" розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, а саме не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету військового збору на загальну суму 13515,00 грн; 
4. п.1 ч. 2 ст. 6, п. 1 ч. 1 ст. 7, ч. 5 ст. 8, ч. 8 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", у результаті чого перевіркою донараховано своєчасно не нарахований єдиний внесок за період, що перевірявся, на загальну суму 198220,00 грн; 
5. п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5, п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, в частині ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю. 
На підставі Акту перевірки № 9246 Головним управління ДПС у Львівській області винесені:
- податкове повідомлення-рішення від 26.03.2025 № 12863/13-01-24-08, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на 207 475,07 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням – 162180,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями – 36157,50 грн, сума пені – 9137,57 грн;
- податкове повідомлення-рішення від 26.03.2025 № 12866/13-01-24-08, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на 17289,36 грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням – 13515,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями – 3013,13 грн, сума пені – 761,23 грн;
- податкове повідомлення-рішення від 26.03.2025 № 12859/13-01-24-08, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1020,00 грн. за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати;
- податкове повідомлення-рішення від 26.03.2025 №12850/13-01-24-08, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1020,00 грн. за платежем адміністративні штрафи та інші санкції;
- вимога про сплату боргу (недоїмки) від 26.03.2025 №Ф-12869/13-01-24-08, згідно якої визначено заборгованість (недоїмку, штраф, пеню) зі сплати єдиного внеску в сумі 198220,00 грн.;
- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.03.2025 № 12873/13-01-24-08, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 99110,00 грн. 
Рішенням ДПС України від 18.06.2025 № 17695/6/99-00-06-01-02-06 податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Львівській області від 26.03.2025 №12863/13-01-24-08, №12866/13-01-24-08, №12859/13-01-24-08 залишені без змін, а скарга без задоволення.
Рішенням ДПС України від 20.06.2025 № 17927/6/99-00-06-02-03-06 вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.03.2025 № Ф-12869/13-01-24-08, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.03.2025 №12873/13-01-24-08 залишені без змін, а скарга – без задоволення.
Не погодившись із цими рішеннями, позивач звернувся до суду.
Щодо твердження позивача про відсутність підстав для проведення перевірки, суд зазначає наступне.
Так перевірка позивача проведена на підставі п.п. 78.1.13 п. 78.1 ст. 78 ПК України. 
Відповідно до п.п. 78.1.13 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі – ПК України) документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання інформації про ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, пасивних доходів, додаткових благ, інших виплат та відшкодувань, що підлягають оподаткуванню, у тому числі внаслідок не укладення платником податків трудових договорів з найманими особами згідно із законом, а також здійснення особою господарської діяльності без державної реєстрації. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали підставою для проведення такої перевірки. 
Як слідує з Акту перевірки № 9246, підставою для проведення перевірки позивача слугувала інформація, отримана від Державної податкової служби України (лист від 19.12.2024 №35253/7/99-00-24-04-03-07) про водіїв, зареєстрованих у системі "Шлях".
Із дослідженого листа ДПС України від 13.11.2024 № 31442/7/99-00-24-04-03-07, адресованого відповідачу, суд встановив, що ДПС України з метою здійснення територіальними органами ДПС належного контролю за додержанням вимог законодавства суб`єктами господарювання, які здійснюють діяльність у сфері міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом та використовують працю водіїв без оформлення трудових відносин скеровано інформацію з ЄКІС, одержану листом Державної служби України з безпеки на транспорті від 06.11.2024 № 10680/12./15-24.
Отже, суд встановив, що податковий орган отримав від Державної служби України з безпеки на транспорті інформацію про можливе ухилення податковим агентом від оподаткування виплаченої (нарахованої) найманим особам (у тому числі без документального оформлення) заробітної плати, що стало підставою для проведення перевірки.
Відтак, суд погоджується із відповідачем про наявність підстав для призначення та проведення перевірки.
Щодо суті встановлених перевіркою порушень та прийнятих за її наслідками рішень, суд зазначає наступне.
Так під час проведення перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 документально не підтверджено оформлення трудових відносин з особами, які включені до відомостей про водіїв внесених до ІС "Шлях". 
На сторінці 2-3 Акту перевірки № 9246 зазначено, що ФОП ОСОБА_1 допущено до роботи водіями громадян без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади про прийняття працівника на роботу, а саме:
- ОСОБА_2 – березень - вересень 2022 року та грудень 2022 року;
- ОСОБА_3 - квітень – грудень 2022 року, січень – жовтень 2023 року;
- ОСОБА_4 – квітень - вересень 2022 року, листопад – грудень 2022 року, лютий 2023 року, травень 2023 року, лютий – вересень 2024 року;
- ОСОБА_5 – квітень - вересень 2022 року, листопад – грудень 2022 року, лютий 2023 року, травень – червень 2023 року;
- ОСОБА_6 – квітень - травень 2022 року, липень 2022 року та вересень 2022 року;
- ОСОБА_7 – квітень – грудень 2022 року, січень – травень 2023 року, липень – серпень 2023 року та жовтень 2023 року;
- ОСОБА_8 – квітень 2022 року, червень 2022 року, серпень 2022 року;
- ОСОБА_9 – травень 2022 року;
- ОСОБА_10 – червень – липень 2022 року;
- ОСОБА_11 – червень 2022 року, липень 2022 року, вересень 2022 року;
- ОСОБА_12 – серпень 2022 року;
- ОСОБА_13 – вересень - жовтень 2022 року, грудень 2022 року, січень 2023 року;
- ОСОБА_14 – вересень - жовтень 2022 року, січень – травень 2023 року та березень 2024 року;
- ОСОБА_15 – вересень 2022 року, квітень 2023 року;
- ОСОБА_16 – лютий 2023 року;
- ОСОБА_17 – березень - травень 2023 року, липень 2023 року, вересень 2023 року;
- ОСОБА_18 – квітень 2023 року;
- ОСОБА_19 – травень 2023 року;
- ОСОБА_20 – червень – серпень 2023 року, березень – травень 2024 року;
- ОСОБА_21 – червень – жовтень 2023 року;
- ОСОБА_22 – червень 2023 року;
- ОСОБА_23 – липень – жовтень 2023 року;
- ОСОБА_24 – липень – жовтень 2023 року;
- ОСОБА_25 – серпень – жовтень 2023 року;
- ОСОБА_26 – січень – лютий 2024 року.
Отже, спірні правовідносини виникли у зв`язку із встановленням податковим органом використання позивачем праці найманих працівників без укладення трудового договору, що, на думку податкового органу, є підставою для нарахування відповідних податків і зборів.
Позивач заперечує перебування вказаних осіб із ним у трудових відносинах.
Відтак, для встановлення обгрунтованості висновків податкового органу необхідно з`ясувати характерні ознаки трудового договору та характер взаємовідносин, які виникли між позивачем та особами, перелік яких наведений в Акті перевірки № 9246.
Відповідно до ч. 5 ст. 241 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так Верховний Суд у постанові від 20.11.2024 у справі № 460/1007/21 зазначив:
"…27. Вирішуючи питання відмінності трудового договору від цивільно-правового договору Верховний Суд у постановах від 16.06.2020 у справі № 815/5427/17, від 04.07.2018 у справі № 820/1432/17, від 13.06.2019 у справі № 815/954/18, у справі №1840/2507/18, у справі № 824/896/18-а та від 03.03.2020 у справі № 1540/3913/18 вказав, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.
28. Характерними ознаками трудових відносин є: систематична виплата заробітної плати за процес праці (а не її результат); підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку; виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 "Класифікатор професій", затвердженим наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 №327 (далі також Класифікатор професій); обов`язок роботодавця надати робоче місце; дотримання правил охорони праці на підприємстві, в установі, організації тощо.
Такий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 09.07.2020 (справа №821/851/17), від 02.02.2021 (справа №0540/5987/18-а) та інших постановах Верховного Суду.
29. У залежності від характеру трудових функцій, обсягу роботи, її систематичності та постійності (сезонності) тощо, трудові договори можуть укладатись на невизначений строк (безстроковий договір), на визначений строк, встановлений за погодженням сторін (строковий договір) або ж на час виконання певної роботи. Таке правове регулювання трудових відносин щодо видів договорів наведено у статті 23 КЗпП України.
30. Водночас, виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.
31. Отже, основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.
Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.
32. Основними ознаками трудового договору, є: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.
Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною, зокрема у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 820/1432/17, від 06.03.2019 у справі №802/2066/16-а, від 13.06.2019 у справі № 815/954/18, від 02.02.2021 у справі №0540/5987/18-а…".
Також Верховний Суд у постанові від 09.06.2021 у справі № 420/2174/19 вказує: "…трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва. Характерними ознаками трудових відносин є: - систематична виплата заробітної плати за процес праці (а не її результат);- підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку; - виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 "Класифікатор професій", затвердженим наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 N 327; - обов`язок роботодавця надати робоче місце;- дотримання правил охорони праці на підприємстві, в установі, організації тощо. Отже, основною ознакою, що відрізняє цивільно-правові відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату…".
Отже, з урахуванням наведених позицій Верховного Суду для констатації того, що між позивачем та особами, відомості про яких внесені у систему "Шлях" виникли саме трудові відносини, відповідачу необхідно було встановити характерні ознаки, які вказуються саме на наявність трудових відносин: систематична виплата заробітної плати за процес праці (а не її результат); підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку; виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 "Класифікатор професій", затвердженим наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 № 327; обов`язок роботодавця надати робоче місце; дотримання правил охорони праці на підприємстві, в установі, організації тощо.
Разом із тим, як слідує із Акту перевірки № 9246 висновки про наявність трудових відносин між позивачем та особами, наведеними у цьому Акті, податковим органом зроблені виключно на підставі листа Державної служби України з безпеки на транспорті від 09.12.2024 №11525/12./15-24, що містить інформацію про осіб, які включені до відомостей про водіїв внесених до ІС "Шлях".
Тобто, єдиним аргументом відповідача є те, що інформація про осіб, перелік яких наведений в Акті перевірки № 9246, внесена позивачем в систему "Шлях", як про працівників.
Разом із тим, наведених відповідачем аргументів недостатньо для констатації факту трудових відносин, адже жодних ознак, які б вказували на підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку, систематичність виплати заробітної плат, дотримання правил охорони праці, відповідач не встановив. 
Також матеріали справи не містять відомостей про відібрання пояснень у осіб, внесених до системи "Шлях", про характер їхніх взаємовідносин із позивачем, чи містять такі відносини ознаки трудових, чи є виключно цивільно-правовими, чи виплачувалась як винагорода, як часто і в якому розмірі.
Відтак, жодних доказів наявності трудових відносин між позивачем та особами, відомості про яких внесені у систему "Шлях", Акт перевірки № 9246 не містить.
Також суд вважає необгрунтованим спосіб визначення розміру грошового зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб, військовому збору та ЄСВ, застосований відповідачем у Акті перевірки № 9246.
Статтею 162 ПК України визначено, що платником податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - резидент, яка володіє та/або користується (орендує (суборендує), на умовах емфітевзису, постійно користується) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, у частині мінімального податкового зобов`язання; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент. 
Визначення податкового агента наведено у ст. 18 ПК України, відповідно до якої таким визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. 
Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків (п. 18.2 ст. 18 ПК України). 
Об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб, відповідно до п. 163.1 ст. 163 ПК України, для платника податків (резидента) є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України. 
Доходом з джерелом походження з України, відповідно до п.п. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України, вважається будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, у вигляді заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору. 
Базою оподаткування, згідно з п. 164.1 ст. 164 ПК України, вважається загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. 
Підпунктом 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 ПК України передбачено, що загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. 
До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються, зокрема, доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту); суми винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору (п.п. 164.2.1, п.п. 164.2.2 п. 164.2 ст. 164 ПК України).
Згідно із п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами. 
За приписами пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. 
Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. 
Відповідно ч. 5 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі – Закон № 2464-VI) єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. 
Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI передбачено, що єдиний внесок нараховується на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.
Визначення поняття заробітної плати наведено у ст. 94 КЗпП України та ст.1 Закону України "Про оплату праці", відповідно до якого заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. 
Для цілей розділу IV Податкового кодексу України під заробітною платою необхідно розуміти основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом (п.п. 14.1.48 п. 14.1 ст. 14 ПК України). 
Відповідно до ст. 95 КЗпП України та ст.3 Закону України "Про оплату праці" мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата встановлюється одночасно в місячному та погодинному розмірах. 
Згідно із ст. 3 Закону України "Про оплату праці" розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати. У разі укладення трудового договору про роботу на умовах неповного робочого часу, а також при невиконанні працівником у повному обсязі місячної (годинної) норми праці мінімальна заробітна плата виплачується пропорційно до виконаної норми праці. Мінімальна заробітна плата у погодинному розмірі застосовується на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у разі застосування погодинної оплати праці.
Разом із тим, із Акту перевірки № 9246 вбачається, що по більшості із перелічених осіб лише один раз чи двічі вносилась інформація у систему "Шлях". 
Зокрема, один раз вносилась інформація по ОСОБА_9 – травень 2022, Мостовий Данило – серпень 2022, ОСОБА_15 – вересень 2022, ОСОБА_16 – лютий 2023, ОСОБА_18 – квітень 2023, ОСОБА_19 – травень 2023, ОСОБА_22 – червень 2023; двічі – по ОСОБА_2 квітень, червень 2022, ОСОБА_10 – червень, липень 2022, ОСОБА_26 січень, лютий 2024.
Також, для здійснення лише окремих поїздок залучалися ОСОБА_8 – квітень, червень, серпень 2022 року, Гій Роман – червень, липень, вересень 2022 року, ОСОБА_24 липень, вересень, жовтень 2023 року, ОСОБА_25 – серпень, вересень, жовтень 2023 року.
Водночас, по кожній особі податковий орган нарахував мінімальну заробітну плату за місяць, проте жодних доказів того, що ними виконувалась місячна норма праці, за яку може бути нарахована заробітна плата у розмірі не нижче мінімальної, Акт перевірки № 9246 не містить.
Також суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
За змістом п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Відповідно до п. 85.2 та 85.9 ст. 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Відповідно до ст. ст. 77-79, 81- 86 Податкового кодексу України, наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727 затверджений Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за № 1300/27745 (далі - Порядок № 727).
Норми Порядку № 727 суд застосовує в редакції, чинній на час проведення перевірки.
Відповідно до пунктів 3-5 розділу ІІ Порядку № 727 Акт документальної перевірки має містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податкове, валютне та інше законодавство, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи).
В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.
Обов`язково наводиться в акті документальної перевірки інформація щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документами та інформацією, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформація щодо пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податків.
За правилами п. 4 розділу ІІІ Порядку № 727 Описова частина акта (довідки) документальної перевірки складається так:
1) результати документальної перевірки дотримання податкового законодавства групуються за окремими видами податків, зборів відповідно до затвердженого плану (переліку питань) перевірки. У цій частині акта (довідки) документальної перевірки відображаються задекларовані платником податків у податковій та іншій звітності показники, результати перевірки цих показників та робиться відповідний запис щодо встановлення або невстановлення порушень. При цьому до акта (довідки) документальної перевірки у разі потреби додаються відповідні аналітичні таблиці. Крім того, наводяться дані про наявність та результати перевірки пільг, наданих відповідно до законів (код пільги, на яку суму і на який податок, збір отримано пільги з розбивкою за роками в межах звітних періодів, що перевіряються);
2) у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно:
викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення;
викласти зміст порушень (у разі їх встановлення), в тому числі щодо правильності та повноти визначення фінансового результату до оподаткування згідно з первинними документами, бухгалтерським обліком відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, виконання законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
зазначити інформацію щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документи та інформацію, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформацію щодо наявності пом`якшуючих обставин або обставин, що обтяжують або звільняють від фінансової відповідальності платника податків;
зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та/або бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;
у разі відсутності первинних документів, документів податкового та/або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів;
у разі отримання під час перевірки копій документів, які підтверджують факт виявленого порушення, про це робиться запис із відображенням підстав для їх отримання, а також переліку цих документів;
у разі відмови платника податків, посадових осіб платника податків (керівника платника податків або уповноважених ним осіб) надати документи та/або копії документів посадовій особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків, посадової особи платника податків, уповноваженої здійснювати від його імені юридичні дії, та переліку документів (копій документів), які йому запропоновано подати, факт складання такого акта відображається в акті (довідці) документальної перевірки;
у разі надання платником податків, посадовими особами платника податків (керівником платника податків або уповноваженою ним особою) посадовим особам контролюючого органу письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти надання таких пояснень необхідно відобразити в акті документальної перевірки;
Отже, детальне відображення в акті змісту виявлених порушень з боку платника податків є обов`язковою умовою вчинення податковим органом подальших дій щодо притягнення такого платника до фінансової відповідальності, застосування механізмів примусового стягнення податку, а також слугує гарантією дотримання прав платника; факти податкових порушень, не зафіксовані в акті перевірки, не можуть слугувати підставою для притягнення платника до відповідальності.
Аналогічна правова позиція була неодноразово викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.08.2024 у справі № 824/995/19-а, від 15.02.2023 у справі № 420/2114/22 та від 11.11.2021 у справі № 420/1878/19.
На противагу наведеним правовим нормам суд встановив, що Акт перевірки № 9246 не містить належного обгрунтування порушення, допущеного позивачем, що мало наслідком прийняття протиправних висновків.
Ураховуючи встановлені судом обставини та наведені правові норми, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визначення позивачу зобов`язань та застосування штрафних санкцій за ППР від 26.03.2025 № 12863/13-01-24-08, № 12866/13-01-24-08, №12859/13-01-24-08 та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.03.2025 № Ф-12869/13-01-24-08, а також рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.03.2025 №12873/13-01-24-08.
Разом із тим суд вважає правомірним податкове повідомлення-рішення від 26.03.2025 №12850/13-01-24-08, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1020,00 грн за платежем адміністративні штрафи та інші санкції, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що наказ ГУ ДПС у Львівській області від 13.01.2025 № 258-ПП "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )" та письмове повідомлення від 13.01.2025№ 62/13-01-24-08-08 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки наказ надіслані позивачу поштою з повідомленням про вручення 14.01.2024 (згідно квитанції № 7900800101731) на зареєстровану податкову адресу, а саме: АДРЕСА_1 .
Так у повідомленні про проведення перевірки зазначено: "… відповідно до п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, слід починаючи із зазначеного терміну, забезпечити надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема первинні та інші документи, які підтверджують отримання доходів і пов`язанні з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС".
Проте, ФОП ОСОБА_1 станом на дату написання Акта перевірки №9246 до перевірки не надано жодних первинних документів, про що складений Акт від 24.02.2025 № 354/13-01-24-08-08 "Про ненадання документів до перевірки".
Згідно із п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно п. 44.3 ст. 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
За змістом п. 44.5 ст. 44 ПК України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.
Відповідно п. 44.6 ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Згідно із п. 121.1 ст. 121 ПК України у випадку незабезпечення платником податків зберігання первинних документів облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених ст. 44 Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю передбачена відповідальність цим Кодексом.
Оскільки на момент складання Акта перевірки № 9246 ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надав первинних документів, чим порушив п. 44.1, п. 44.3, п. 44.5, п. 44.6 ст. 44 ПК України, суд вважає правомірним застосування до нього штрафних санкцій.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За приписами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.
За таких обставин, суд частково задовольняє позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно із ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною другою цієї ж статті передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст. ст. 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250 КАС України, суд 

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 26.03.2025 № 12863/13-01-24-08, від 26.03.2025 №12866/13-01-24-08, від 26.03.2025 № 12859/13-01-24-08. 
Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 26.03.2025 № Ф-12869/13-01-24-08, прийняту Головним управлінням ДПС у Львівській області.
Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 26.03.2025 №12873/13-01-24-08.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35; ЄДРПОУ ВП 43968090) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 4176 (чотири тисячі сто сімдесят шість) грн 63 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. 
Повний текст рішення виготовлений та підписаний 21 січня 2026 року.

Суддя	Кисильова Ольга Йосипівна