Машівський районний суд Полтавської області

Справа № 948/758/24 
Номер провадження 1-кп/948/8/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченої ОСОБА_10 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка кримінальне провадження№ 12024170000000627 від 07.09.2024 відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Травневе Коростишівського району Житомирської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня-спеціальна, одружена, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, приватний підприємець, не депутат, раніше не судима,  -
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в :

07.09.2024 року приблизно о 10:00 год. ОСОБА_10 , керуючи автомобілем марки CHEVROLET CRUZE д.н.з. НОМЕР_1 , рухалася по вулиці Незалежності в селищі Машівка Полтавського району (раніше-Машівський район) Полтавської області, де в районі будівлі №115, у процесі паркування передньою частиною до бордюрного каменю тротуару, у порушення п.12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - Правила дорожнього руху), переплутала педалі та замість гальма натиснула на педаль акселератора, тим самим не впоралась з керуванням, розпочала рух вперед, виїхала за межі проїзної частини на тротуар, де допустила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці.
Смерть ОСОБА_6 настала від множинних за своєю сукупністю ушкоджень тіла - переломів кісток тулуба, кінцівок та розривів внутрішніх органів, ускладнених травматичним шоком-крововтратою.
Причиною дорожньо-транспортної події та наслідків, що настали, є порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_10 , а саме «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_10 з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події.
Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винною у вчиненні якого визнається ОСОБА_10  передбачена ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 вину визнала в повному обсязі та показала, що 07 вересня 2024 року вона займалася хатніми справами, їй потелефонували люди і вона поїхала до церкви, щоб видати ритуальні товари. Під`їхавши до церкви, зупинилася та почала паркуватися, а потім побачила, що жінка, яка стояла на тротуарі, зойкнула і махає руками, а далі вона ніби не пам`ятає. Вона вийшла з автомобіля і зрозуміла, що під її машиною люди, після чого одразу викликали швидку медичну допомогу, залишалася на місці до приїзду медиків та поліції. 07.09.2024 її затримали та до 09.09.2024 перебувала під вартою. Потерпілу ОСОБА_8 вона бачила раніше на службі в церкві, Світлану не бачила. Також повідомила, що посвідчення водія отримала років 10-15 тому, водила автобіль недовго, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебувала, після цієї події, перебувала на лікуванні з приводу неврозів. У скоєному щиро кається, просить пробачення в потерпілих, відшкодувала повністю кошти за цивільним позовом, при цьому розуміє що ніякі гроші не повернуть матір дітям. 
Крім повного визнання обвинуваченою вини по висунутому обвинуваченню, суд уважає, що її винуватість в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами та дослідженими в судовому засіданні.
Так, 07.09.2024 року до ЄРДР внесено відомості з правовою кваліфікацією ч.2 ст.286 КК України про те, що 07.09.2024 року близько 10:00 год. в смт Машівка Полтавського району, по вулиці Незалежності, водійка автомобіля CHEVROLET CRUZE д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паркуючи автомобіль не впоралася з керуванням, скоїла виїзд на тротуар, де здійснила наїзд на пішоходів ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої ноги) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка в приймальному приміщенні Машівської ЦРЛ при наданні медичної допомоги від отриманих травм померла (а.с.205-207 т.1).
07.09.2024 за участі спеціаліста - судово-медичного експерта та понятих проведено огляд трупа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.222-227 т.1).
Згідно з висновком експерта №86 від 26.09.2024 року (а.с.243-248 т.1) cмерть громадянки ОСОБА_6 настала від множинних за своєю сукупністю ушкоджень тіла - переломів кісток тулуба, кінцівок та розривів внутрішніх органів ускладнених травматичним шоком-крововтратою.
2,3,4,5,6. При судово-медичній експертизі трупа громадянки ОСОБА_6 встановлені слідуючі тілесні ушкодження: деформація грудної клітки в переднє-задньому напрямку, переломо-вивих лівої ключиці, перелом правої ключиці, прямий перелом груднини, переломи ребер зліва: 1-10 по біляхребетній лінії з переходом на лопаткову з розривами реберної плеври прямі; непрямі переломи 1-10 ребер по передньо-пахвовій лінії з переходом на заднє-пахвову; непрямі переломи 2-8 ребер по середнє-ключичній лінії; переломи ребер справа: 1-10 ребер по біляхребетній лінії з переходом на лопаткову по типу прямих; 3-7 ребер по середнє-ключичній лінії непрямі з крововиливами; переломи хребта на рівні 3-го та 7-го грудниххребців та на рівні 4-го поперекового хребця; розриви лівої легені, крововилив в ліву плевральну порожнину в кількості 150 мл. та праву -100 мл.; міжчастковий розрив печінки з крововиливом в порожнину очеревину в кількості 50 мл.; переломи остистих відростків 3-го- 4-го грудних хребців звернених зліва направо та 8-го - 9-го остистих відростків грудних хребців звернених справа наліво; крововиливи у основи серця та прикореневий відділ легень, розрив крижово-клубового з`єднання , переломи лонної та сідничної кісток ліворуч; перелом хірургічної шийки лівого плеча; переломо-вивих лівого променево - зап`ясткового суглоба; рвано-забита рана тім`яно-потиличної ділянки голови, рвано-забита рана на рівні таза праворуч з частковим відшаруванням шкіри; забита рана нижньої губи, смугасті обширні садна на голові, тулубі та кінцівках, поодинокі синці.
Вище перелічені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, є прижиттєвими, могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної пригоди в час та при обставинах викладених в матеріалах кримінального провадження, стосовно живої людини мають ознаки тяжких, а в даному конкретному випадку привели до смерті.
Механізм утворення вищезазначених тілесних ушкоджень виявлених на тілі трупа громадянки ОСОБА_6 можна представити слідуючим: в момент наїзду на пішохода тіло знаходилось в вертикальному чи близькому до нього стані. В подальшому мало місце падіння на автомобіль, ковзання тіла про капоту, падіння на дорожнє покриття.
Характер, локалізація , взаємне розміщення та тяжкість тілесних ушкоджень дають підстави стверджувати, що в послідуючому тіло потерпілої (тулуб, кінцівки) здавлювались та волочились між низько розміщеними частинами автомобіля, колесами та дорожнім покриттям, коли тіло уже знаходилось в горизонтальному чи близькому до нього положенні.
Об`єктивних судово-медичних даних про первинний контакт з частинами
автомобіля відсутній, але в той же час виключити первинний удар рухаючимся транспортним засобом неможливо, так як він міг накластися на ті ж самі ділянки тіла, які піддавалися давленню. 
При судово-токсикологічному дослідженню крові від трупа громадянки ОСОБА_6 не виявлені: етиловий, метиловий, ізопропиловий, пропиловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий спирти.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що у вересні 2024 року коли він приїхав на місце ДТП, мама ОСОБА_6 перебувала в автомобілі екстреної допомоги, потім до нього вийшов поліцейський та повідомив що мами в живих немає. Цивільний позов підтримав та пояснив, що позов заявив щоб купити сестрі квартиру в місті, вони з сестрою втратили батька, а потім і матір, тому він має потурбуватися за сестру. По мірі покарання покладався на розсуд суду. Обвинувачена ОСОБА_10 просила пробачення. 
Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні цивільний позов підтримала та повідомила, що вона є студенткою Полтавського державного педагогічного університету, не була очевидцем дорожньо-транспортної пригоди, бачила відео, по мірі покарання покладається на розсуд суду.
21.01.2026 захисником надано розписки потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 11.12.2025 (а.с.119,120 т.2), відповідно до яких обвинувачена ОСОБА_10 відшкодувала потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 матеріальні та моральні збитки, які настали внаслідок смерті матері потерпілих - ОСОБА_6 , потерпілі не мають претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої і не матимуть в подальшому, прохають ОСОБА_10 суворо не карати і застосувати ст.75 КК України, тобто звільнити від відбування покарання з випробуванням.
Потерпіла ОСОБА_8 повідомила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_6 , яка загинула внаслідок ДТП. Того дня вони з сестрою приїхали в Машівку щоб скупитися на похорон чоловіка сестри, чекали біля церкви в центрі с-ща Машівка, під`їхала ОСОБА_10 на автомобілі. В цей час вони стояли з ОСОБА_6 на тротуарі, вона обіймала сестру і відчула удар, автомобіль ОСОБА_10 їздив по них, сестра внаслідок отриманих травм загинула. Вона ж отримала легкі тілесні ушкодження, ОСОБА_10 просила пробачення. По мірі покарання покладалася на розсуд суду.
07.09.2024 року в присутності обвинуваченої ОСОБА_10 та понятих проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, що розташоване по вул.Незалежності в с-щі Машівка, в районі будівлі №115, горизонтальна ділянка, пряма поверхня, асфальтобетонне покриття, сухе, чисте, дорожня розмітка відсутня, регулювання руху відсутнє, дорожні знаки відсутні, огляд проведено в ясну погоду, в світлий час доби, опади відсутні, встановлено відсутність об`єктів, що обмежують оглядовість, сліди переміщення об`єктів на місці ДТП відсутні, сліди шин не встановлені, відокремлених частин автомобіля не встановлено, на місці ДТП виявлено подряпини на бордюрному камені (місце виїзду автомобіля на тротуар), пошкодження металевого паркану та прилеглість рослинності внаслідок наїзду, сліди волочіння та сліди речовини бурого кольору, що стверджується протоколом огляду від 07.09.2024 з фото таблицями та схемою ДТП 
Під час вказаного огляду місця ДТП вилучено речовий доказ - автомобіль CHEVROLET CRUZE д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 виданого центром 5346 11.08.2020 належить ОСОБА_11 , має автоматичну коробку передач, справні зовнішні світлові прилади, сигнал, склоочисники, дзеркала заднього виду, транспортний засіб містить такі пошкодження: пошкодження, деформація та нашарування лівої сторони переднього бамперу, деформація переднього лівого крила, потертості та нашарування заднього бамперу (а.с.208-221,234 т.1).
За висновком експерта №СЕ-19/117-24/15502-ІТ від 19.09.2024 (а.с.2-10 т.2) на момент проведення огляду (дослідження) робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частина автомобіля CHEVROLET CRUZE д.н.з. НОМЕР_1 знаходилися у працездатному стані. Несправностей робочої гальмівної системи, рульового керування та ходової частини автомобіля CHEVROLET CRUZE д.н.з. НОМЕР_1 , які б впливали на працездатність виявлено не було.
12.09.2024 проведено зняття показань з технічних приладів та технічних засобів, а саме за адресою с-ще Машівка, вул.Незалежності,117 на приміщенні торгівельного павільйону, що належить ПП «Рекеть», де знаходиться відеокамера зовнішнього нагляду, яка охоплює зону, де трапилася ДТП, зі вказаної відеокамери вилучено відеозапис із моментом ДТП, який поміщено на флеш носій (а.с.14,15 т.2).
Проведеним оглядом відеозапису із моментом ДТП встановлено, що 07.09.2024, о 09:01:34 (час на відео не відповідає поточному часу та мається розбіжності у 1 годину) по вул.Незалежності по напрямку зліва на право, тобто зі сторони вул.Юрія Печериці, рухається легковий автомобіль білого кольору та зупиняється на дорозі передньою частиною автомобіля на тротуарі між двома припаркованими автомобілями. Також на відео видно як на тротуарі стоять дві людини. Коли на таймері відеозапису «09:01:37» на даному відео даний легковий автомобіль білого кольору відновлює рух та не зупиняючись виїжджає на тротуар та передньою частиною допускає наїзд на двох людей, які стоять на тротуарі. На відеозаписі проглядається, як легковий автомобіль у процесі руху маневрує праворуч та в цей момент одну особу відкидає ліворуч від автомобіля на землю, а інша особа потрапляє під передню частину автомобіля, який продовжує рух далі. Коли на таймері відеозапису «09:01:45» видно, як легковий автомобіль відкочується на деяку відстань назад і знову відновлює рух вперед аж до кінцевої зупинки. Коли на таймері відеозапису «09:01:58» видно, як із робочого місця водія легкового автомобіля білого кольору вибігає жінка та біжить до задньої частини свого транспортного засобу (а.с.16-19 т.2).
12.09.2024 проведено зняття показань з технічних приладів та технічних засобів - відеозапису моменту ДТП від 07.09.2024, наданого ОСОБА_12 із відеокамери на приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_6», що належить ПП ОСОБА_12 , АДРЕСА_2, вказаний відеозапис поміщено на флеш носій (а.с.20,21 т.2).
Проведеним оглядом відеозапису із моментом ДТП встановлено, що 07.09.2024, о 09:40:05 (час на відео не відповідає поточному часу та мається розбіжності) по вул.Незалежності по напрямку зліва на право, тобто зі сторони вул.Юрія Печериці, рухається легковий автомобіль білого кольору та зупиняється на дорозі передньою частиною автомобіля на тротуарі між двома припаркованими автомобілями. Також на відео видно як на тротуарі стоять дві людини. Коли на таймері відеозапису «09:40:29» на даному відео даний легковий автомобіль білого кольору відкочується на деяку відстань назад та зупиняється. Коли на таймері відеозапису «09:40:36» легковий автомобіль білого кольору відновлює рух та не зупиняючись виїжджає на тротуар та передньою частиною допускає наїзд на двох людей, які стоять на тротуарі. На відеозаписі проглядається, як легковий автомобіль у процесі руху маневрує праворуч та в цей момент одну особу відкидає ліворуч від автомобіля на землю, а інша особа потрапляє під передню частину автомобіля, який продовжує рух далі. Коли на таймері відеозапису «09:01:42» видно як легковий автомобіль зупиняється. Коли на таймері відеозапису «09:40:42» видно, як легковий автомобіль відкочується на деяку відстань назад і знову відновлює рух вперед аж до кінцевої зупинки. Коли на таймері відеозапису «09:40:53» видно, як із робочого місця водія легкового автомобіля білого кольору вибігає жінка та біжить до задньої частини свого транспортного засобу. В цей же час до місця пригоди збігаються сторонні люди для надання допомоги. Коли на таймері відеозапису «09:41:40» видно, як люди, які прибігли на допомогу, підіймають легковий автомобіль білого кольору на правий бік, дещо зміщуючи передню частину транспортного засобу праворуч по часовій стрілці, після чого ставлять знову на колеса (на таймері «09:42:02»). Коли на таймері відеозапису «09:44:17» на відео видно, як на місці дорожньо-транспортної пригоди прибуває карета швидкої медичної допомоги (а.с.21- 27т.2).
Згідно з висновком експерта №СЕ-19/117-24/16102-ІТ від 19.09.2024 в умовах заданої пригоди водій автомобіля марки CHEVROLET CRUZE д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_10 мала технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, для чого у неї не було будь яких перешкод технічного характеру. В заданій дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля CHEVROLET CRUZE д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_10 вбачаються невідповідності з вимогами п.12.1 Правил дорожнього руху , які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.32- 34т.2).
За висновком експерта №943 від 26.09.2024 згідно представленої медичної документації на ім`я ОСОБА_8 , у якої мали місце тілесні ушкодження у вигляді: гематом м`яких тканин стегон і лівої гомілки та саден шкіри тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, які утворилися від дії тупих предметів та можливо в строк і за обставин, вказаних в постанові та представленій медичній документації і які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с.28- 30 т.2).
Проведеним 07.09.2024 тестуванням на стан алкогольного сп`яніння встановлено відсутність алкоголю в організмі ОСОБА_10 (а.с.228,229 т.1).
Згідно з висновком експерта №2317 від 16.09.2024 (а.с.11-13 т.2) при судово - токсикологічній експертизі крові гр.  ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2  в крові не виявлено: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловийспирти. В крові не виявлені: тіопентал натрію та інші барбітурати, діонін, папаверин, стріхнін, атропін, гіосциамін, скополамін, пахікарпін, аміназин, дипразін, анабазін, нікотин, тизерцин, мажептил, трифтазин, імізин, кофеїн, промедол, фенілефрин (мезатон), ефедрін, похідні ФАА (амфетамін, метамфетамін та ін), саліцилова, ацетилсаліцилова, бензойна кислоти, мепробамат, триоксазин, новокаїн, дикаїн, лідокаїн, налбуфін, амідопірин, анальгін, антипірин, бутадіон, парацетамол, бруцин, коніїн, хінин, резерпін, галантамін, секуренин, пілокарпин, платифилін, аконітин, прозерин, хінгамін, димедрол, гексамедин, хлордіазепоксид, нітрозепам, оксазепам, омнопон, сибазон та його метаболіти, кокаїн, вератрин, карбохолін, декаметоній, трамадол.
Як особа, ОСОБА_10 характеризується позитивно - проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та за місцем проживання характеризується позитивно, громадянки України, має середньо-спеціальну освіту, одружена, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, приватний підприємець, має посвідчення водія (серія НОМЕР_3 ), не депутат, раніше не судима, згідно із довідкою КНП «Машівська лікарня» від 12.09.2024 за №1250 за допомогою лікарів психіатра та нарколога не зверталася, за повідомленням КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» від 25.09.2024 ОСОБА_10 в період часу з 1996 року по теперішній час на стаціонарному лікуванні не перебувала (а.с.44- т.2). 
За висновком судово-психіатричної експертизи №1884 від 28.10.2025:
- на даний час,  ОСОБА_10 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжким психічним розладом не страждає виявляє стан ремісії (значне послаблення проявів психічного розладу) змішаного тривожно - депресивного розладу, може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
- В період інкримінованих їй дій,  ОСОБА_10 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , ознак психічних розладів не виявляла, могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.
- В період інкримінованих їй дій,  ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в тимчасовому хворобливому стані не перебувала, могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.
- Чи підпадає  ОСОБА_10 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , під дію ч.2-3 ст.19 КК України та ст.20 КК України та чи може вона постати перед слідством та судом не належить до компетенції судово-психіатричної експертизи. За своїм психічним станом  ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може правильно сприймати обставини по справі та давати по них відповідні покази.
-  ОСОБА_10 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , за своїм психічним станом, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Висновок експерта-психолога судового: 
- Рівень та продуктивність психічних процесів  ОСОБА_10  (пам`ять, увага, мислення) знаходяться в межах психічної норми. З особливостей особистості - на першому плані: акцентуація характеру по змішаному лабільно-істероїдному типу (див. по тексту), яка знаходиться в межах психічної норми. Індивідуально-психологічні особливості  ОСОБА_10  знаходяться в межах психічної норми і не могли суттєво вплинути на її поведінку, на момент, інкримінованих їй дій. 
- Враховуючи індивідуальні та вікові особливості  ОСОБА_10 , а також конкретні умови, в яких відбувалися події,  ОСОБА_10  могла правильно сприймати важливі для неї обставини, значення своїх протиправних дій та в повній мірі керувати своїми діями (а.с.93-99 т.2).
Згідно з досудовою доповіддю існує низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки для суспільства. Можливе виправлення особи без ізоляції від суспільства, при прийнятті рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, доцільно покласти обов`язки, передбачені ч.ч.1,3 ст.76 КК України (а.с.93- 96 т.1).
17.10.2024 року сплатила благодійний внесок в розмірі 10 000,00 грн на рахунок Полтавського навчально-реабілітаційного центру Полтавської обласної ради (а.с.122 т.2).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілим.
Обставин, що обтяжують її покарання суд не вбачає.
Прокурор висловив правову позицію про призначення обвинуваченій ОСОБА_10 покарання у виді реального позбавлення волі строком 05 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 03 роки, покликаючись на тяжкість вчиненого злочину, оскільки злочин, який вчинила ОСОБА_10 відноситься до категорії тяжких, невідворотним наслідком якого є смерть людини, а також на обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_10 , керуючи автомобілем, який є джерелом підвищеної небезпеки, в денний час, виїхала за межі проїзної частини на тротуар, де допустила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці.
Обвинувачена та її захисник просили не позбавляти ОСОБА_10 волі та призначити покарання за ч.2 ст.286 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком 02 роки та згідно зі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, а аткож не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
За вимогами ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.
Санкцією ч. 2 ст. 286 КК встановлено відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_10 , суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує факт вчинення нею кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин, невідворотним наслідком якого є смерть людини, особу обвинуваченої, яка раніше не судима та до кримінальної відповідальності не притягувалася, є приватним підприємцем, одружена та позитивно характеризується по місцю проживання, обставини, які пом`якшують покарання - активне сприяння розслідуванню злочину, щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілим, відсутність обставин, що обтяжують її покарання, думку потерпілих, які на суворому покаранні не наполягали, висновок досудової доповіді, за якою існує низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки для суспільства, та уважає що необхідним та достатнім покаранням обвинуваченій для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі строком 03 роки, яке слід відбувати реально, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. 
Згідно з ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбаченестаттями 403,405,407,408,429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Суд не вбачає підстав для застосування при призначенні покарання положень ст. 69 КК України, оскільки обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 не знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його наслідків, а також суперечить ст.ст. 50, 65 КК України.
Позбавлення людини життя має незворотні наслідки. Втрата життя людини, яке відповідно до ст. 3 Конституції України визнається в Україні найвищою соціальною цінністю та є особливим об`єктом кримінально-правової охорони, не підлягає відшкодуванню.
Суд уважає що такі чинники, як посткримінальна поведінка обвинуваченої, висловлення щирого жалю з приводу скоєного, відшкодування завданої шкоди та вибачення обвинуваченої перед потерпілою стороною враховано судом при призначенні їй основного покарання, яке визначено в мінімальному розмірі санкції ч. 2 ст. 286 КК України. 
Розглядаючи доводи захисту про призначення покарання із застосуванням звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, суд зазначає, що думка потерпілого при визначенні виду і міри покарання у даному випадку не має вирішального значення з огляду на суспільну небезпеку інкримінованого обвинуваченому діяння у сфері безпеки руху, що узгоджується із позицією Верховного Суду (згідно постанови Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі №606/1059/22), позаяк об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, є безпека дорожнього руху, життя і здоров`я громадян.
При призначенні покарання суд повинен належним чином врахувати не тільки дані про особу обвинуваченого, сукупність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, а й особливості вчинення конкретного кримінального правопорушення, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.
З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачена керуючи автомобілем в денний час доби, у процесі паркування передньою частиною до бордюрного каменю тротуару, у порушення п.12.1 Правил дорожнього руху, переплутала педалі та замість гальма натиснула на педаль акселератора, тим самим не впоралась з керуванням, розпочала рух вперед, виїхала за межі проїзної частини на тротуар, де допустила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці, тобто допущені обвинуваченою порушення правил дорожнього руху спричинили незворотну втрату найвищої соціальної цінності - життя людини, суд уважає що призначення покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК не відповідатиме загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Розглядаючи доводи захисту щодо не призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, щире каяття обвинуваченої та відшкодування шкоди потерпілим, суд зауважує, що незаконні дії ОСОБА_10 хоча і носять характер необережних, все ж таки полягають саме в грубому порушенні ПДР, які вона як водій повинна неухильно виконувати, оскільки право на керування транспортним засобом накладає обов`язок користуватися вказаним правом без завдання шкоди правам інших осіб. Суд уважає що наслідком такого порушення, повинно бути тимчасове позбавлення обвинуваченої такого права на керування транспортними засобами. 
Строк відбуття покарання обвинуваченій обчислювати з моменту фактичного затримання та взяття під варту з метою виконання вироку після набрання ним законної сили.
07.09.2024 ОСОБА_10 була затримана (а.с.230-233 т.1).
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 09.09.2024 року обвинуваченій обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, строком на два місяці, до 07.11.2024, в послідуючому 21.10.2024 Машівським районним судом було обрано відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час на строк дві місяці до 21.12.2024, 30.12.2024 обрано відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час на строк дві місяці до 28.02.2025 (а.с.62,63, 143,144, 239-242 т.1).
Згідно з вимогами ст.72 КК України, в строк відбуття покарання обвинуваченою ОСОБА_10 потрібно зарахувати строк перебування під вартою з 07.09.2024 по 09.09.2024 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Відповідно до ч.1ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Прокурором клопотання про обрання стосовно обвинуваченої запобіжного заходу не заявлено, а тому суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, а також належну процесуальну поведінку обвинуваченої як протягом досудового розслідування так і під час судового розгляду, не обирає відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу.
Потерпілим ОСОБА_6 23.10.2024 року, до початку судового розгляду, подано цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_10 , в якому потерпілий просить стягнути з обвинуваченої на його користь та на користь його неповнолітньої сестри ОСОБА_7 , піклувальником якої він є, моральну шкоду в розмірі 1 904 000,00 грн, завданою смертю матері ОСОБА_6 (а.с.78-100 т.1).
Своєю ухвалою від 01.11.2024 суд прийняв цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченої ОСОБА_10 про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП до спільного розгляду в кримінальному провадженні № 12024170000000627 від 07.09.2024 стосовно ОСОБА_10 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Визнав потерпілого ОСОБА_6 - цивільним позивачем. Визнав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 потерпілою та цивільним позивачем, залучив її до участі в розгляді кримінального провадження. Визнав обвинувачену ОСОБА_10 цивільним відповідачем (а.с.104 т.1).
Згідно із ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно із положеннями ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
За змістом ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Згідно із положеннями п. 2 ч. 2ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Суд уважає що що неправомірними діями обвинуваченої ОСОБА_10 потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було спричинено моральну шкоду, яка виразилася у втраті рідної людини. Внаслідок пережитих трагічних подій, пов`язаних з безповоротною втратою матері, при цьому потерпіла ОСОБА_7 на час загибелі матері була неповнолітньою, порушилося їх сімейне життя, були вимушені планувати його по - новому. Внаслідок цього потерпілі зазнали значних переживань та душевних страждань. 
Водночас як убачається з наданої потерпілим в судовому засіданні розписки (а.с.200 т.1) ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 900 000,00 грн.
Також обвинувачена здійснила переказ на користь потерпілого ОСОБА_6 21.12.2024 (а.с.121 т2).
21.01.2026 захисником надано розписки потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.119,120 т.2), відповідно до яких обвинувачена ОСОБА_10 відшкодувала потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 матеріальні та моральні збитки, які настали внаслідок смерті матері потерпілих - ОСОБА_6 , потерпілі не мають претензій матіерального та морального характеру до обвинуваченої і не матимуть в подальшому, прохають ОСОБА_10 суворо не карати і застосувати ст.75 КК України, тобто звільнити від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій.
Отже, у задоволені позову потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до обвинуваченої ОСОБА_10 потрібно відмовити у зв`язку з відшкодуванням обвинуваченою на користь потерпілих завданої їм кримінальним правопорушенням шкоди в повному обсязі.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України та уважає що автомобіль марки CHEVROLET CRUZE д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається на території майданчика зберігання вилучених транспортних засобів СПД №1 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (а.с.234 т.1), селище Машівка, вул.Незалежності, 154, який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 виданого центром 5346 11.08.2020 належить ОСОБА_11 (а.с.42,43 т.2), потрібно передати за належністю власнику автомобіля ОСОБА_11 .
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 09.09.2024 накладено арешт на автомобіль марки CHEVROLET CRUZE д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 виданого центром 5346 11.08.2020 належить ОСОБА_11 , з метою збереження речових доказів (а.с.235 т.1).
Враховуючи, що арешт накладався з метою збереження речових доказів, вказаний арешт потрібно скасувати. 
Згідно зі ст.124 КПК України із ОСОБА_10 на користь держави потрібно стягнути витрати на проведення експертиз у загальному розмірі 3786,40 грн (а.с.249 т.1, 31 т.2).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_10 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 03 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. 
Строк відбуття покарання обвинуваченій обчислювати з моменту фактичного затримання та взяття під варту з метою виконання вироку після набрання ним законної сили.
Згідно з вимогами ст.72 КК України, в строк відбуття покарання обвинуваченою ОСОБА_10 зарахувати строк перебування під вартою з 07.09.2024 по 09.09.2024 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Відмовити у задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченої ОСОБА_10 у зв`язку з відшкодуванням обвинуваченою завданої кримінальним правопорушенням шкоди.
Речові докази: автомобіль марки CHEVROLET CRUZE д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається на території майданчика зберігання вилучених транспортних засобів СПД №1 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, селище Машівка, вул.Незалежності, 154, та який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 виданого центром 5346 11.08.2020 належить ОСОБА_11 -- повернути за належністю власнику автомобіля ОСОБА_11 . 
Арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 09.09.2024 на автомобіль марки CHEVROLET CRUZE д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 виданого центром 5346 11.08.2020 належить ОСОБА_11 - скасувати.
Стягнути із ОСОБА_10 на користь держави витрати на проведення експертиз у загальному розмірі 3786,40 грн.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання копії вироку. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники провадження мають право отримати копію вироку в суді. 
Відповідно до ч.15 ст. 615 КПК України в судовому засіданні оголошено резолютивну частину вироку.

Суддя ОСОБА_1