ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.02.2026 Справа № 914/3665/25 
За позовом: Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», м.Львів,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВА АУРА», м.Львів,
про стягнення 33'540,38 грн. заборгованості.   
Суддя Б. Яворський. 
Відводів складу суду сторонами не заявлялося.
Справу розглянуто без судового засідання та виклику сторін.

Суть спору. На розгляд Господарського суду Львівської області через систему «Електронний суд» Акціонерним товариством «ДТЕК Західенерго» подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВА АУРА» про стягнення 33'540,38 грн. заборгованості за договором поставки №5302-ЗЕ-ДоТЕС-С071 від 12.07.2024, з яких: 17'407,20 грн основний борг, 6'487,014 грн відсотки за користування попередньою оплатою, 1'273,31 грн інфляційні втрати, 7'502,50 грн пеня та 870,36 грн штраф.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 28.11.2025 справу № 914/3665/25 передано на розгляд судді Б. Яворському.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. Суд встановив строк для реалізації учасниками справи процесуальних прав, а також повідомив сторін, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має право подати у строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Ухвала про відкриття провадження у справі та прийняття справи до розгляду була надіслана за адресою відповідача, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та повернута відправнику за закінченням терміну зберігання. Суд враховує, що у разі, якщо ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано за належною адресою, і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua та знаходяться у вільному доступі. За змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (постанова Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №921/6/18.). Негативні наслідки неодержання звернення до нього за юридичною адресою, якщо таке звернення здійснене добросовісно і розумно, покладаються на нього (аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі №910/719/19). 
20.01.2026 позивач подав суду заяву, у якій повідомив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а 29.01.2026 - клопотання про долучення доказів відправки поштового відправлення відповідачу.
Аргументи позивача.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив договірні зобов`язання у частині поставки оплаченого позивачем товару. За неналежне виконання договірних зобов`язань позивачем нараховано 6'487,014 грн відсотків за користування попередньою оплатою, 1'273,31 грн інфляційних втрат, 7'502,50 грн пені та 870,36 грн штрафу, які просить стягнути з відповідача.
Аргументи відповідача.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався, з заявами та клопотаннями на адресу суду не звертався. Доказів повернення передоплати чи поставки товару на заявлену суму суду не подано.
Суд відзначає, що в силу приписів ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Стаття 114 ГПК України визначає, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.
Суд розглядає справи у порядку спрощеного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.248 ГПК України).
Згідно ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Згідно з ч.2 та ч.8 ст.252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх пояснення. Судові дебати не проводяться. З моменту відкриття провадження у справі минуло більше 30 днів, відповідач повідомлявся про наявність даного спору, однак відзиву на позовну заяву не подав. Зважаючи на це суд розглянув справу за наявними матеріалами.
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
12 липня 2024 року Акціонерним товариством «ДТЕК Західенерго» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зернова Аура" (на момент укладення договору відповідач мав назву ТОВ «ІНФОКУРС») (постачальник) укладено договір про закупівлю товару № 5302-ЗЕ-ДоТЕС-С071, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, зазначений в специфікації, а покупець - прийняти і оплатити такий товар, код згідно УКТ ЗЕД: 8205400000, 8207909900, 2022-2024 року виготовлення, в кількості, комплектності, асортименті та за ціною згідно зі специфікацією, на загальну суму 17407,20 грн. 
Згідно пункту 3.1 договору ціна на товар, що поставляється, вказується в специфікації (п. 1.1 цього договору) та є незмінною протягом строку дії цього договору, окрім випадків, передбачених цим договором та/або діючим законодавством України.
Пунктом 3.2 договору сторони узгодили, що сума цього договору становить 17407,20 грн, у тому числі ПДВ 20% - 2901,20 грн.
Відповідно до пункту 4.1 договору розрахунки по цьому договору проводяться покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника у наступному порядку: 100% вартості товару (партії товару), що становить 17407,20 грн, у тому числі ПДВ 20% - 2901,20 грн, здійснюється у формі передоплати, на підставі рахунку, виставленого до оплати постачальником на 30 календарний день.
За умовами п. 5.1.1 договору строк поставки товару - протягом 30 календарних днів з дати здійснення покупцем передоплати за товар.
Згідно з пунктом 5.2 договору поставка товару буде виконуватися на умовах DDP згідно з правилами "Інкотермс" у редакції 2010 року у місце призначення поставки товару: Львівська область, Кам`янка-Бузький район, смт. Добротвір вул. Промислова, 12 (склад ДТЕК…). Постачальник зобов`язується не пізніше, ніж за 3 робочі дні до дати запланованої поставки здійснити обов`язковий запис на вивантаження продукції, шляхом відправки на електронну адресу листа від уповноваженої особи постачальника.
Сторони узгодили, що поставка товару здійснюється автомобільним транспортом (п.5.3. договору). Транспортні послуги по поставці товару входять у ціну товару (п. 5.4 договору).
Відповідно до пункту 5.5 договору товар вважається поставленим покупцю з дати підписання сторонами видаткових накладних (дата поставки товару).
Пунктом 5.7 договору передбачено, що при поставці товару постачальник надає покупцю одночасно з товаром, що поставляється, наступні документи: 1) рахунок; 2) видаткову накладну з вказаним кодом УКТЗЕД; 3) сертифікат якості заводу-виробника та/або паспорт; 4) сертифікат відповідності (в разі, якщо товар підлягає обов`язковій сертифікації); 5) відповідні товаросупровідні накладні (залізничну/товарно-транспортну накладну). Документи, окрім податкових накладних, постачальник зобов`язується надати покупцю разом з поставленим товаром (пункт 5.8 договору).
У разі непоставки, недопоставки, поставки товару з порушенням строку, передбаченого у цьому договорі, постачальник перед покупцем несе наступну відповідальність: (п.7.2.1) у випадку прострочення поставки (непоставки, недопоставки) товару в межах 10 (десяти) календарних днів постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 5% від суми цього договору; (п.7.2.2) у випадку прострочення поставки (непоставки, недопоставки) товару понад 10 (десяти) календарних днів, постачальник починаючи з 11 (одинадцятого) календарного дня додатково до штрафу передбаченому у п.п.7.2.1 сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості не поставленого товару або товару, поставленого з порушенням строків, за кожен день прострочення (п.7.2 договору).
Сторони погодили строк нарахування покупцем постачальнику штрафних санкцій за договором не обмежується шістьма місяцями з моменту невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за договором, у зв`язку з чим, штрафна санкція підлягає нарахуванню за весь період порушення зобов`язання. Сторони домовилися встановити строк позовної давності для вимог про стягнення з постачальника неустойки (штрафу, пені) в три роки (п.7.10 договору).
Відповідно до п.7.14 договору, у випадку одержання передоплати постачальником та не виконання своїх зобов`язань постачальником по поставці товару, передбачених цим договором або у разі відмови покупцем від поставки товару з вини постачальника, або у разі розірвання/закінчення строку дії цього договору постачальник зобов`язується повернути передоплату покупцю по його першій письмовій вимозі протягом 10 (десяти) робочих днів з дня направлення письмової вимоги покупцем. Сума, що підлягає поверненню, складається із суми основного боргу, отриманого як передоплата і відсотків за користування сумою передоплати у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє в період з дати здійснення попередньої оплати до дати повернення попередньої оплати за товар.
За прострочення повернення передоплати понад строк, встановлений пунктом 7.14 цього договору, постачальник, крім сплати відсотків які продовжують сплачуватися до моменту фактичного повернення передоплати, зобов`язаний повернути покупцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення, а також сплатити річних у розмірі 5% від неповерненої суми (п. 7.15 договору).
Позивач на виконання умов договору згідно платіжної інструкції №3566967 від 19.07.2024 здійснив передоплату у розмірі 17407,20 грн. Відповідач свої зобов`язання щодо обумовленої договором поставки товару не виконав, товар не поставив.
Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, підприємців та громадських формувань, 18.09.2024 ТОВ «ІНФОКУРС» змінило своє найменування на ТОВ «ЗЕРНОВА АУРА».
11.12.2024 позивачем на адресу ТОВ «ІНФОКУРС» було направлено лист №174 про повернення попередньої оплати у розмірі 17 407,20 грн., однак на зазначений лист відповіді надано не було, і сума попередньої оплати відповідачем повернута не була. 
24.06.2025 АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» направило ТОВ «ЗЕРНОВА АУРА» вимогу №09-508 про повернення суми попередньої оплати, проте зазначені вимоги відповідачем були залишені без задоволення, що і стало підставою для звернення АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» до суду з позовом.
Крім того, за неналежне виконання договірних зобов`язань позивачем нараховано 6'487,014 грн відсотків за користування попередньою оплатою, 1'273,31 грн інфляційні втрати, 7'502,50 грн пені та 870,36 грн штрафу, які просить стягнути з відповідача.
ОЦІНКА СУДУ.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування.
Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом кожній стороні була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України). 
Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). 
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст.626 ЦК України).
Договір, відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.
Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору про закупівлю товару № 5302-ЗЕ-ДоТЕС-С071 від 12.07.2024. Доказів розірвання договорів або визнання їх недійсними матеріали справи не містять.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Позивачем у повному обсязі виконано прийняті на себе зобов`язання.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). 
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).
Згідно ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у повному обсязі та у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Судом встановлено, що 19.07.2024 позивач у повному обсязі виконав прийняті на себе зобов`язання щодо оплати за товар, який мав бути поставлений відповідачем, згідно із п.2.1 договору та специфікації. Останній не виконав своїх зобов`язань за договором, а також не повернув суму попередньої оплати. Вказане свідчить про неналежне виконання договірних зобов`язань зі сторони відповідача. Відтак, вимога про стягнення з відповідача 17407,20 грн. здійсненої попередньої оплати є обґрунтованою та підлягає до задоволення.
Щодо стягнення відсотків та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Згідно частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачені вказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат, що нараховуються на суму боргу, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.
Поряд з цим, зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, передбачене положеннями ст. 625 ЦК України є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.
Як уже відзначалося, позивач на виконання умов договору згідно платіжної інструкції №3566967 від 19.07.2024 здійснив передоплату у розмірі 17407,20 грн.
Відповідно до п.7.14 договору у випадку одержання передоплати постачальником та не виконання своїх зобов`язань постачальником по поставці товару, передбачених цим договором або у разі відмови покупцем від поставки товару з вини постачальника, або у разі розірвання/закінчення строку дії цього договору постачальник зобов`язується повернути передоплату покупцю по його першій письмовій вимозі протягом 10 (десяти) робочих днів з дня направлення письмової вимоги покупцем. Сума, що підлягає поверненню, складається із суми основного боргу, отриманого як передоплата і відсотків за користування сумою передоплати у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє в період з дати здійснення попередньої оплати до дати повернення попередньої оплати за товар.
Згідно з п.7.15 договору за прострочення повернення передоплати понад строк, встановлений пунктом 7.14 цього договору, постачальник, крім сплати відсотків які продовжують сплачуватися до моменту фактичного повернення передоплати, зобов`язаний повернути покупцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення, а також сплатити річних у розмірі 5% від неповерненої суми (п.7.15 договору).
24.06.2025 позивачем на адресу ТОВ «ЗЕРНОВА АУРА» було направлено вимогу №09-508 про повернення суми попередньої оплати, яка залишена без відповіді та задоволення.
Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов`язано його початок (ст.253 ЦК України). 
Матеріали справи свідчать, що датою прострочення повернення переплати є 09.07.2025 і саме з цієї дати слід виходити при обчисленні нарахувань.
Здійснивши перевірку розрахунку відсотків та інфляційних втрат, із врахуванням вищенаведених положень договору та з огляду на дату надіслання вимоги про повернення передоплати, датою прострочення повернення передоплати слід вважати 09.07.2025, суд встановив, що до стягнення з відповідача підлягає 1714,97 грн відсотків за користування попередньою оплатою та 138,96 грн інфляційних втрат. У задоволенні решти вимог необхідно відмовити.
Щодо вимоги позивача про стягнення пені та штрафу за порушення строку сплати орендної плати.
Відповідно до частин 1-3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч.1 ст. 550 Цивільного кодексу України).
Чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17, від 02.04.2019 у справі №917/194/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №910/12876/19.
Доказів наявності обставин зазначених у ст.617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано.
За умовами п.5.1.1 договору строк поставки товару - протягом 30 календарних днів з дати здійснення покупцем передоплати за товар (19.07.2024+30 днів).
Пунктом 7.2 умов договору погоджено, що у разі непоставки, недопоставки, поставки товару з порушенням строку, передбаченого у цьому договорі, постачальник перед покупцем несе наступну відповідальність: (п.7.2.1) у випадку прострочення поставки (непоставки, недопоставки) товару в межах 10 (десяти) календарних днів постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 5% від суми цього договору; (п.7.2.2) у випадку прострочення поставки (непоставки, недопоставки) товару понад 10 (десяти) календарних днів, постачальник починаючи з 11 (одинадцятого) календарного дня додатково до штрафу передбаченому у п.п.7.2.1 сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості не поставленого товару або товару, поставленого з порушенням строків, за кожен день прострочення. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов`язано його початок (ст.253 ЦК України). Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст.254 ЦК України).
Перевіривши розрахунок штрафних санкцій суд встановив, що до стягнення з відповідача за період 30.08.2024-11.11.2025 підлягають заявлені позивачем 870,36 грн штрафу та 7502,50 грн пені.
Оскільки відповідач доводів позивача не спростував, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, які досліджені в ході судового розгляду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
СУДОВІ ВИТРАТИ.
Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжною інструкцією № 4269175 від 21.11.2025 на суму 2'422,40 грн. За пунктом 2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Тому суд вбачає за можливе застосувати ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України при розподілі судових витрат і судовий збір у розмірі 2'422,40 грн покласти на відповідача.
Керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 42, 46, 73-80, 123, 126, 129, 233, 236-238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зернова Аура» (79036, м. Львів, пр-т Червоної Калини, 42; ідентифікаційний код 44932111) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька,15; ідентифікаційний код 23269555) 17'407,20 грн заборгованості, 1'714,97 грн відсотків за користування попередньою оплатою, 138,96 грн інфляційних втрат, 870,36 грн штрафу, 7'502,50 грн пені та 2'422,40 грн. судового збору.
3. У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Яворський Б.І.