Справа № 560/17878/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

13 січня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:
1. Визнати протиправним і скасувати рішення № 222030033789 від 09.06.2025 Головного управління Пенсійного фонду У країни в Одеській області про відмову в призначенні дострокової пенсії за віком як учаснику бойових дій.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу період навчання з 01.09.1984 по 18.07.1987, період роботи з 29.06.1992 по 20.06.2000 в «ПМК-33», період роботи з 28.01.2004 по 15.06.2014 в ЗАО АК «Геострой» російської федерації та призначити і виплачувати пенсію як учаснику бойових дій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням при обчисленні пенсії довідки про заробітну плату від 01.12.2017 № 140, виданої ЗАО АК «Геострой», починаючи виплату пенсії з 02 червня 2025 року, тобто з дня звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та подав відповідний пакет документів. Проте рішенням від 09.06.2025 № 222030033789 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області безпідставно відмовило позивачеві у призначенні дострокової пенсії за віком у зв`язку з недостатністю страхового стажу.
Ухвалою суду від 21.10.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що рішенням від 09.06.2025 № 222030033789 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 25 років.
Згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, страховий стаж позивача становить 12 років 10 місяців 10 днів.
За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано:
- період навчання з 01.09.1984 по 18.07.1987 згідно з дипломом серії НОМЕР_1 , оскільки відсутні підписи голови екзаменаційної комісії та директора училища;
- період роботи з 29.06.1992 по 01.08.1996 згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_2 від 16.02.1990, оскільки при звільненні відсутні відомості про посаду та підпис відповідальної особи;
- період роботи з 02.08.1996 по 20.06.2000 згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_2 від 16.02.1990, оскільки при зарахуванні на роботу відсутня назва підприємства;
- період роботи з 28.01.2004 по 15.06.2014 на території російської федерації.
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений строк не скористалося.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
02.06.2025 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії відповідно до п.4 ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 09.06.2025 № 222030033789 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.4 ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років.
Також у рішенні вказано, що до страхового стажу не зараховано:
- період навчання з 01.09.1984 по 18.07.1987 згідно з дипломом серії НОМЕР_1 , оскільки відсутні підписи голови екзаменаційної комісії та директора училища;
- період роботи з 29.06.1992 по 01.08.1996 згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_2 від 16.02.1990, оскільки при звільненні відсутні відомості про посаду та підпис відповідальної особи;
- період роботи з 02.08.1996 по 20.06.2000 згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_2 від 16.02.1990, оскільки при зарахуванні на роботу відсутня назва підприємства;
- період роботи з 28.01.2004 по 15.06.2014 на території російської федерації.
Страховий стаж позивача становить 12 років 10 місяців 10 днів.
Про зазначене рішення позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 08.08.2025.
Статус учасника бойових дій позивачу надано відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що підтверджується копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 від 16.05.2024, яка міститься в матеріалах справи.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України №40/35/10/1-4006 від 11.07.2025 ОСОБА_1 дійсно в період з 16.10.2023 по 22.11.2023, з 13.01.2024 по 18.01.2024, з 20.01.2024 по 29.01.2024, з 16.04.2024 по 04.02.2025 позивач безпосередньо брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в м. Куп`янськ Куп`янського району Харківської області, с. Терни Краматорського району Донецької області, м. Часів Яр Бахмутського району Донецької області. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 - після досягнення чоловіками 55-років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і "не менше 20 років у жінок.
Згідно ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац перший частини другої статті 24 Закону №1058-ІV).
Абзацом другим частини четвертої статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.
Пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах з підготовки кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Згідно із статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Згідно матеріалів справи, до страхового стажу ОСОБА_1 згідно з дипломом серії НОМЕР_1 не зараховано період навчання з 01.09.1984 по 18.07.1987, оскільки в дипломі відсутні підписи голови екзаменаційної комісії та директора училища.
На підтвердження періоду свого навчання в Кутковецькому професійно-технічному училищі №31 з 01.09.1984 по 18.07.1987 позивачем надано копію диплому серії НОМЕР_1 , виданого 18.07.1987 (згідно якого позивач 01.09.1984 році поступив, а 18.07.1987 завершив повний курс середнього професійно-технічного училища).
Згідно копії диплому серії НОМЕР_1 , виданого 18.07.1987, в ньому відсутній підпис голови екзаменаційної комісії та директора училища.
Отже, враховуючи вимоги Порядку № 637 трудовий стаж позивача може бути встановлений на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Суд зауважує, що вказаний вище диплом не мiстить помарок, виправлень та пiдчисток, на ньому є пiдпис заступника директора навчального закладу та печатка, проставлена вiдмiтка про видачу та реєстраційний номер.
Отже, з вказаного диплома можна визначити вci данi для встановлення навчання позивача для зарахування до трудового стажу.
Також, суд звертає увагу, що навчання позивача додатково пiдтверджує надана останнім суду копія трудової книжки серії НОМЕР_2 від 16.02.1990, в якій міститься запис №1 про навчання позивача в спірний період. 
Отже, до стажу позивача підлягає зарахуванню період навчання з 01.09.1984 по 18.07.1987.
Згідно з матеріалами справи, до страхового стажу ОСОБА_1 відповідно до даних трудової книжки не зараховано період роботи з 29.06.1992 по 01.08.1996 у зв`язку з відсутністю при звільненні відомостей про посаду та підпису відповідальної особи, а також період роботи з 02.08.1996 по 20.06.2000 у зв`язку з відсутністю при зарахуванні на роботу назви підприємства.
Суд зазначає, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання про призначення пенсії.
Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.
Працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.
Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Отже, твердження відповідача про відсутність підстав для зарахування періодів роботи позивача до страхового стажу у зв`язку з незазначенням у записі про звільнення відомостей про посаду та підпис відповідальної особи, а також у зв`язку з незазначенням у записі про прийняття на роботу назви організації, є безпідставними.
Також в оскаржуваному рішенні вказано, що не зараховано до стажу період роботи на території російської федерації з 28.01.2004 по 15.06.2014, оскільки з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р.
Згідно статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
13 березня 1992 України стала учасником Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від (надалі також - Угода від 13.03.1992).
29.11.2022 Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", згідно з пунктом 1 якої постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.
Отже, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає врахуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в РФ, оскільки вказана Угода була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.
Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 закріплено принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають (чинної на момент виникнення спірних правовідносин).
При цьому, метою Угоди від 13.03.1992 є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.
Статтею 5 Угоди від 13.03.1992 встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держав-учасниць угоди.
Згідно з частинами другою та третьою статті 6 цієї Угоди від 13.03.1992 для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.
З огляду на викладене, цією Угодою від 13.03.1992 визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії.
Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 16.02.1990, позивач, зокрема, у період з 28.01.2004 по 15.06.2014 працював на території російської федерації.
Таким чином, позивачем подано документи для підтвердження стажу його роботи на території іншої держави - російської федерації, при цьому такий стаж підлягає визнанню на території України відповідно до вищевказаних міжнародних договорів.
При цьому, доводи відповідача щодо неможливості зарахування до страхового стажу позивача вищевказані періоди роботи в російській федерації з огляду на те, що російська федерація припинила участь російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності незалежних держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 суд вважає необґрунтованими, оскільки 01.01.2023 російська федерація припинила участь у вказаній Угоді, натомість у спірні періоди роботи позивача вказана Угода була чинною та передбачала право на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди з врахуванням трудового стажу, набутого на території будь-якої з цих держав.
Суд зазначає, що за наявності чинних, у період роботи позивача, положень Угоди, що передбачали відповідне право, позивач не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу.
Враховуючи наведену норму, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу позивача період навчання з 01.09.1984 по 18.07.1987, періоди роботи з 29.06.1992 по 01.08.1996, з 02.08.1996 по 20.06.2000, з 28.01.2004 по 15.06.2014.
З урахуванням цих періодів стажу у позивача наявний достатній стаж (більше 25 років) для призначення пенсії.
Таким чином, при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком було дотримано всі умови пункту 4 статті 115 Закону, а саме: позивач досяг 55-річного віку, має страховий стаж більше 25 років та є військовозобов`язаним, якому надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за безпосередню участь в антитерористичній операції.
У зв`язку з цим рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 09.06.2025 № 222030033789 є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Оскільки позивачем заява про призначення пенсії подана до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 02.06.2025, то призначення і виплата пенсії має відбутися з 02.06.2025.
Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо вимог позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплачувати пенсію з урахуванням довідки про заробітну плату від 01.12.2017 № 140, виданої ЗАО АК «Геострой», суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Отже, предметом судового розгляду можуть бути лише правовідносини, які вже виникли і пов`язані з захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав.
Спірні правовідносини виникли у зв`язку з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.4 ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Оскільки призначення пенсії на момент звернення до суду здійснено не було, спору щодо сум заробітної плати, які підлягають врахуванню при визначенні розміру пенсії, не існувало. Відтак підстави вважати, що права позивача при здійсненні такого переведення будуть порушені, відсутні.
Судовому захисту підлягає лише дійсне порушене право. Задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить приписам КАС України.
Отже, така вимога заявлена передчасно, а тому суд відмовляє у її задоволенні.
Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 09.06.2025 № 222030033789.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1984 по 18.07.1987, періоди роботи з 29.06.1992 по 01.08.1996, з 02.08.1996 по 20.06.2000, з 28.01.2004 по 15.06.2014 та призначити і виплатити ОСОБА_1 з 02.06.2025 дострокову пенсію за віком, як учаснику бойових дій згідно з п.4 ч.1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13 січня 2026 року

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 ) 	
Відповідачі:	Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, Одеська обл., Одеський р-н, 65012 , код ЄДРПОУ - 20987385)  Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	

Головуючий суддя 		Д.А. Божук