Справа № Справа № 530/2276/25
Номер провадження 2-а/530/4/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2026           м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі:
Головуючого судді – Ситник О.В.
При секретарі Стрілець Л.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зіньків, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
В И Р І Ш И В:
24.11.2025 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом доІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 6612 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 14.11.2025 року. 
В позовній заяві вказував на те, що 14 листопада 2025 року в м. Полтава, тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 – підполковник ОСОБА_2 , виніс відносно нього постанову № 6612 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якої на нього було накладено штраф у розмірі 17000 грн. Дану постанову він вважає незаконною та такою, що складена з грубим порушенням чинного законодавства. В зв`язку з чим просив суд визнатипротиправною та скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 , по справі про адміністративне правопорушення, за ч.3 ст.210-1 Кодексу України № 6612 від 14.11.2025, згідно якої на нього було накладено штраф у розмірі 17000 грн.
Ухвалою судді 03.12.2025 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Роз`яснено сторонам право про вчинення відповідних процесуальних дій. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву в якому у задоволенню позову просив відмовити а також заперечував проти заявлених судових витрат.
Судом встановлено, що 14 листопада 2025 року в м. Полтава, тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 – підполковник ОСОБА_2 , виніс відносно ОСОБА_1 постанову № 6612 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно якої на нього було накладено штраф у розмірі 17000 грн.
З вказаної постанови вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , не з`явився за повісткою для уточнення даних та проходження ВЛК. Про поважну причину неявки повідомлено також не було. Повістку було відправлено засобами поштового зв`язку КТ «Укрпошта» рекомендованим повідомленням. Своїми діями порушив п.3 ст.22 ЗУ «Про мобільну підготовку та мобілізацію», п.21 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період», затвердженого Постановою КМУ№560 від 16.05.2024 року, за що передбачена адміністративна відповідальність визначена ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд виходить з наступного.
Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнаний винним за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000 грн.
Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку , а саме вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Відповідно до норм статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210,210-1,211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по-батькові, особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення): місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення: нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення: прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності: при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка притягається то адміністративної відповідальності, має право подані пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підписання.
Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Судом встановлено, що матеріали справи не містять відомостей, що повістка про виклик ОСОБА_1 була доставлена та вручена позивачеві.
Саме вручення позивачу повістки про його виклик, є обов`язковою передумовою притягнення його до відповідальності.
Варто зауважити, що згідно примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Суд також наголошує, що в постанові про адміністративне правопорушення № 6612 від 14.11.2025 року не зазначено, зокрема відомості щодо здійснення перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державної влади, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях з приводу відсутності у таких інформації щодо ОСОБА_1 , як такого, що не перебуває на військовому обліку у відповідному ТЦК та СП та не виконує правила військового обліку.
Також, позивачем надано докази того, що він є інвалідом третьої групи з дитинства довічно і відповідно до ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу в період мобілізації, також дані ним оновлено неодноразово в ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не надані докази того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.
А отже, вказані обставини дають суду підстави вважати про відсутність винної поведінки позивача та об`єктивної сторони правопорушення.
За таких обставин в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП .
Враховуючи вищевикладені обставини, відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, а також підстави притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Статтею 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Встановивши дані обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, а саме скасування постанови тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 , по справі про адміністративне правопорушення, за ч.3 ст.210-1 Кодексу України № 6612 від 14.11.2025, про накладення штрафу у розмірі 17000 грн, та закриття провадження справі.
Відповідно до пункту 10 частини третьої статті 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем при зверненні із позовом сплачено судовий збір в розмірі 605 грн 60коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
При зверненні з позовом у позовній заяві ОСОБА_1 було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн, представник відповідача не погоджується з зазначеною сумою витрати на правничу допомогу і просить відмовити у її стягненні.
Разом з тим, дослідивши матеріали справи, враховуючи висновки щодо застосування норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, а також, що справа є незначної складності, в такій категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, обсяг досліджених доказів є невеликим, участі в судових засіданнях адвокат не приймав, суд приходить до висновку про зменшення суми стягнення з відповідача на користь позивача до 2000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.

Керуючись ст.ст. 9, 73-77,90, 242,244-246, 286 КАС України, суд,-
В И Р І Ш И В :
Позовну заяву задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 , по справі про адміністративне правопорушення, за ч.3 ст.210-1 Кодексу України №3376 від 26.06.2025, згідно якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було накладено штраф у розмірі 17000 грн.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 витрати пов`язані за сплатою судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. та 2000 (дві тисячі) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	О. В. Ситник