ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/1997/26
провадження № 1-кп/753/1354/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді    ОСОБА_1 
секретаря      ОСОБА_2 
проводячи підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за № 12025100020004509 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троєщина, Броварського р-ну, Київської обл., українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дочку 2010 року народження, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора      ОСОБА_4 
захисника      ОСОБА_5 
обвинуваченого     ОСОБА_3 

У С Т А Н О В И В:

Згідно зі ст. 41, 92 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Правовий режим власності визначається виключно законами України.
Відповідно до ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України об?єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не о невід?ємними від фізичної чи юридичної особи. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 N? 576 (далі - Положення) дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.
Згідно з п. 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неі, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини І - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань і - І групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань І - ІІ групи патогенності і токсинами.
Відповідно до п. 3 Положення Міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об?єднання, а також громадяни мають право у встановленому порядку використовувати, зберігати, перевозити предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система.
Згідно з п. 9 Положення видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну і гладкоствольну), бойові припаси до неї, холодну зброю, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї - у порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ.
Відповідно до п. 15 Положення посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.
Відповідно до п. 8.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622 (далі - Інструкція), дозвільна система, що здійснюється органами поліції, поширюється на бойову нарізну військових зразків зброю або виготовлену за спеціальним замовленням, охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю, бойові припаси до зброї, основні частини зброї, пневматичну, холодну зброю, пристрої та патрони до них, що належать підприємствам, установам, організаціям, суб?єктам господарювання та громадянам.
Згідно з п. 8.9. Інструкції 8.9. боєприпаси - спеціально виготовлені вироби одноразового використання, які призначені забезпечити ураження цілей в умовах збройної боротьби, самооборони, полювання, спорту. До бойових припасів належать патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, а також заряджені патрони до гладкоствольних мисливських рушниць, мисливський порох і капсулі.
Згідно з п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об?єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-ХII (далі - Перелік), зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об?єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси, не можуть перебувати у власності громадян.
Однак, усупереч вищенаведеним нормативно-правовим актам ОСОБА_3 вчинив злочин проти громадської безпеки за наступних обставин.
Так, ОСОБА_3 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 20 год. 55 хв. 14.12.2025, діючи умисно, з метою використання в особистих цілях, без передбаченого законом дозволу, у порушення вимог ст. ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-ХII, п. п. 1, 2, 3, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п. 8.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боеприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, придбав промислово-виготовлений корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, що є конструктивним елементом бойового припасу, а саме - оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та промислово-виготовлений уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ, що 6конструктивним елементом бойових припасів, а саме - ручних осколкових гранат РІ Д-5, Ф-1 та РГ-42, які носив та зберігав до 20:55 год. 14.12.2025 тобто до встановлення цього факту під час перебування ОСОБА_3 за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 158 та моменту їх вилучення, чим вчинив придбання, носіння та зберігання чистин бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті.
Також обвинувачений підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів проведення розслідування не застосовувалося.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 України, як придбання, носіння та зберігання бойового припасу, вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлено.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України є раніше не судимий, вчинив умисний злочин, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, з 11.01.2002 року перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, розлучений, має на утриманні непованолітню доньку 2010 року народження та приходить до висновку, що останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України.
Також, враховуючи те, що ОСОБА_3 , визнав свою вину у вчиненні злочину який йому інкриміновано та щиро розкаявся, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, хоча неофіцйно але працює монтажником металопластикових конструкцій, має на утриманні неповнолітню доньку 2010 року народження, має місці соуціальні зв"язки, місце реєстрації та постійне місце проживання, суд проявляючи гуманність приходить до висновку, що ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку однак у максимальних межах, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому. 
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого.
Цивільний позов не заявлявся.
Питання речових доказів суд вирішує у віжповідності до ст.100 КПК України.
Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покаранняу виді 4 років позбавлення волі.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_3  від відбування призначеного прокакарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 роки.
Згідно із ч. 1 ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_3  обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання та роботи.
Скасувати застосований до  ОСОБА_3  запобіжний захід у виді тримання під вартою та звільнити останнього з під варти в залі суду негайно.
Речові докази - промислово-виготовлений корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, що є конструктивним елементом бойового припасу, а саме - оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 та промислово-виготовлений уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ, що є конструктивним елементом бойових припасів, а саме - ручних осколкових гранат РГД-5, Ф-1 та РГ-42 - передати ГУ НП України в м. Києві.
Стягнути з  ОСОБА_3  на користь держави судові витрати за проведення судової вибухо-технічної експертизи у кримінальному провадженні у сумі 4457 грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: