ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 грудня 2025 року           справа №236/3402/17 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Блохіна А.А., суддів: Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року у справі № 236/3402/17  (суддя в І інстанції Буряк І.В. ) за результатами звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання судового рішення у справі №236/3402/17, -

                                                                   УСТАНОВИВ:

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 15 січня 2018 року позовні вимоги задоволено частково, а саме судом:
визнано дії відповідача щодо обмежень права позивача на отримання пенсійних виплат протиправними, 
зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області нарахувати ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (2 категорії)державну пенсію згідно із ст. 49 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно із ст. 51 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням заробітку для призначення пенсії за березень-квітень 1987 року, починаючи з дня виникнення права на пенсійне забезпечення, тобто з 06.12.2013, 
здійснити індексацію такої пенсії та виплатити позивачу недоплачену різницю у пенсійному забезпеченні (з урахуванням раніше здійснених виплат). Також відповідача              
зобов`язано згідно зі ст. 56 Закону України від 28.02.1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 06.12.2013 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений законом 20-річний стаж роботи для чоловіків.
 Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 09 вересня 2019 року замінено боржника Управління Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області на його правонаступника Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.
Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 06 жовтня 2020 року встановлено судовий контроль за виконанням рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.01.2018 в адміністративній справі № 236/3402/17 та зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України у строк до 16.11.2020 року подати звіт про виконання рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.01.2018 року в адміністративній справі № 236/3402/17 та надати документи на підтвердження такого виконання.
Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 29 березня 2021 року задоволено клопотання позивача (стягувача) ОСОБА_1 , про накладення штрафу, накладено на керівника Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області Малахову Ольгу Лимирівну (юридична адреса: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35; ідентифікаційний код за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 42172734) штраф у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому вираженні становить 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень 00 копійок за невиконання рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.01.2018 в адміністративній справі № 236/3402/17 про визнання дій Управління Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області щодо обмежень права позивача на отримання пенсійних виплат протиправними, зобов`язання вчинити в інтересах ОСОБА_1 певні дії.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07 липня 2021 року апеляційну скаргу Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 29 березня 2021 р. у справі № 236/3402/17 задоволено. Ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 29 березня 2021 року у справі № 236/3402/17 скасовано.
Відмовлено в задоволені клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, або на його правонаступника, відповідального за виконанням рішення суду та зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України у місячний строк подати звіт про виконання рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.01.2018 року в адміністративній справі № 236/3402/17.
26 серпня 2021 року позивач (стягувач) повторно звернувся до суду з клопотанням про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду.
Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 січня 2022 року клопотання позивача (стягувача) ОСОБА_1 задоволено частково.
Накладено на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області штраф у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому вираженні становить 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 копійок за невиконання рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.01.2018 в адміністративній справі № 236/3402/17 про визнання дій Управління Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман Донецької області щодо обмежень права позивача на отримання пенсійних виплат протиправними, зобов`язання вчинити в інтересах ОСОБА_1 певні дії.
Половину накладеного штрафу у розмірі 24810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) гривень 00 копійок стягнуто на користь ОСОБА_1 .
Другу половину накладеного штрафу в розмірі 24810 (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) гривень 00 копійок гривень стягнуто на користь Державного бюджету України.
Попереджено керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про те, що з наступного дня після набрання даним судовим рішенням законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції (ч.6 ст. 382 КАС України).
Вказано, що сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання (ч.7 ст. 382 КАС України).
У задоволенні клопотання позивача (стягувача) ОСОБА_1 в частині визнання недійсним звіту від 16.11.2020 № 0574-13-7/17014 щодо виконання рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.01.2018 в адміністративній справі № 236/3402/17, поданого Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області та зобов`язання Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області впродовж 1 місяця подати повторний звіт (з відповідним документальним підтвердженням) відмовлено.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10 березня 2025 року ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 12 січня 2022 року скасовано.
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволено частково.
Відмовлено в задоволені клопотання позивача про накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, або на його правонаступника, відповідального за виконанням рішення суду
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протягом одного місяця з дня отримання копії даної ухвали подати до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська звіт про виконання рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.01.2018 в адміністративній справі № 236/3402/17.
Попереджено начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про можливість накладення штрафу у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за наслідками розгляду звіту або у разі неподання звіту про виконання рішення суду.
09.04.2025 заявник Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подав до Індустріального районного суду міста Дніпра звіт про виконання рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15 січня 2018 року у справі №236/3402/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій відповідача протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
Розглядаючи звіт суб`єкта владних повноважень про виконання рішення, суд повинен перевірити чи досягнуто мети задля якої постановлено судове рішення, тобто чи відбулося фактичне відновлення порушеного права.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року у справі № 236/3402/17  прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання судового рішення у справі №236/3402/17. Судовий контроль за виконанням рішення Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 15 січня 2018 року у справі №236/3402/17 – припинено. 
Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, вважаючи, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржену ухвалу суду від 26 вересня 2025 року.
В обґрунтування скарги зазначено, що відповідачем ПФУ до звіту не надано: розрахунок пенсійних виплат державної пенсії згідно ст. 49 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно із ст. 51 Закону України від28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням заробітку для призначення пенсії за березень-квітень 1987 року, починаючи з дня виникнення права на пенсійне забезпечення, тобто з 06.12.2013; розрахунок індексації пенсії; розрахунок розміру державної пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з дня виникнення права на пенсійне забезпечення ,тобто з 06.12.2013 року;  розрахунок збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку понад встановлений законом 20-річний стаж роботи для чоловіків ОСОБА_1 з 06.12.2013 року згідно ст.56 Закону; розрахунок фактично нарахованої та виплаченої пенсії. 
Ці обставини свідчать про ухилення ПФУ від виконання рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.01.2018 року по справі 236/3402/17

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
У відповідності до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
 У Рішенні від 30 червня 2009 року №  16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).
Судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.
Суд звертає увагу, що вищезазначені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.
У відповідності до частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
 Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
 Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.
Аналіз цих рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.         
 У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15 жовтня 2009 року у справі “Юрій Миколайович Іванов проти України” (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.
  За приписами статті 6 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.
 Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
  Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
   Норма статті 382 КАС України не містить застереження, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього.
   У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.
При цьому суд зазначає, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 сформульовано правовий висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого  ст. 382 КАС України, після прийняття кінцевого рішення у справі.
Судом встановлено, що постановою суду апеляційної інстанції від 07 липня 2021 року зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України у місячний строк подати звіт про виконання рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.01.2018 року в адміністративній справі № 236/3402/17.
 09 квітня 2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області до Краснолиманського міського суду подано звіт про виконання судового рішення, який прийнятий судом першої інстанції.
 Дослідивши поданий ГУ ПФУ в Донецькій області звіт, суд першої інстанції дійшов висновку, що останній свідчить про виконання рішення суду у справі № 236/3402/17.
 Щодо посилань позивача на незгоду із розрахунком проведеним на виконання рішення, суд зазначає, що в резолютивній та мотивувальній частині рішення суду не зазначено порядку і способу виконання цього рішення (розрахунку та застосування показників), не йдеться про одноразову виплату (стягнення) заборгованості з пенсії.
 Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.01.2018 зокрема, зобов`язано відповідача нарахувати ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (2 категорії) державну пенсію згідно із ст. 49 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, згідно із ст. 51 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,з урахуванням заробітку для призначення пенсії за березень-квітень 1987 року, починаючи з дня виникнення права на пенсійне забезпечення, тобто з 06.12.2013, здійснити індексацію такої пенсії та виплатити позивачу недоплачену різницю у пенсійному забезпеченні (з урахуванням раніше здійснених виплат); зобов`язано відповідача згідно зі ст. 56 Закону України від 28.02.1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 06.12.2013 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений законом 20-річний стаж роботи для чоловіків.
Отже, відповідач подав до суду звіт про повне виконання судового рішення.
Зі звіту щодо виконання рішення суду від 09.04.2025 у адміністративній справі №236/3402/17, вбачається, що розмір пенсії позивача обчислено відповідно чинних нормативно-правових актів та підзаконних нормативно-правових актів, які визначають порядок перерахування пенсії, в межах спірних правовідносин, а рішенням суду застосування або не застосування вимог вищевказаних норм не визначалось.
Крім того, в обґрунтування  виконання рішення суду, ГУ ПФУ в Донецькій області додані документи, котрі підтверджують нарахування позивачеві пенсійного забезпечення, та відсутність заборгованості з пенсійних виплат.
Позивач згідно заяви від 18.06.2025 просив суд не приймати звіт таким, що підтверджує виконання рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.01.18 в адміністративній справі №236/3402/17 про визнання дій ПФУ у м. Красний Лиман Донецької області щодо обмежень права позивача на отримання пенсійних виплат протиправними, зобов`язання вчинити в інтересах Лихачева певні дії та зазначає наступні підстави в обґрунтування не відповідності поданого звіту: немає штрих коду ГУПФУ та відсутня дата та час вивантаження з бази ГУ ПФУ Донецької області; немає підпису начальника ГУ ПФУ в Донецькій області простого підпису, підпису у вигляді QR коду, цифрового підпису; немає підпису виконавця спеціаліста який виконував розрахунок на виконання рішення суду; немає підпису юриста; немає паперової копії електронного документу завіреного підписом і печаткою на офіційному бланку ПФУ.
Враховуючи вищевикладене, на переконання позивача рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.01.2018 року не є виконаним, та є підставою для повторного накладення штрафу на керівника ГУПФУ Донецької області за невиконання рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.01.2018 року у справі №236/3402/17.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу позивач зазначив, що до звіту не додано  розрахунок пенсійних виплат, а також додаткової пенсію за шкоду, з урахуванням заробітку для призначення пенсії за березень-квітень 1987 року, починаючи з дня виникнення права на пенсійне забезпечення, тобто з 06.12.2013, розрахунок індексації пенсії. розрахунок розміру державної пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з дня виникнення права на пенсійне забезпечення, розрахунок збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку понад встановлений законом 20-річний стаж роботи для чоловіків ОСОБА_1 з 06.12.2013 року згідно ст.56 Закону; розрахунок фактично нарахованої та виплаченої пенсії.
Суд зазначає, що в резолютивній  та мотивувальній частині рішення суду не було зазначено порядку і способу виконання цього рішення (розрахунку та застосування показників), не йдеться про одноразову виплату (стягнення) заборгованості з пенсії.
Частиною другою статті 382-2 КАС України визначено, що звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);
4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення;
5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання;
6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення;
7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
Відповідно до частини третьої статті 382-2 КАС України до звіту додаються:
1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися;
2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
Судом не встановлено невідповідність поданого звіту в частині вимог статті 382-2 КАС України, вищевказані посилання позивача щодо невідповідності оформлення звіту, судом не прийняті з огляду на їх безпідставність, у зв`язку з чим прийнято звіт.
Суд зазначає, що зі звіту і доданих до нього доказів, вбачається, що розмір пенсії позивача обчислено відповідно чинних нормативно-правових актів та  підзаконних нормативно-правових актів, які визначають порядок перерахування пенсії, в межах спірних правовідносин, а рішенням суду застосування або не застосування вимог вищевказаних норм не визначалось.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про прийняття звіту.  
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року у справі № 236/3402/17 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року у справі № 236/3402/17 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Постанова складена і підписана  11 грудня 2025 року.

Головуючий суддя                                                                           А.А. Блохін

Судді                                                                                                             Т.Г. Гаврищук 

                                                                                                                   І.В. Сіваченко