ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2026 року	справа № 380/21830/25	
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського районного управління поліції, Головного управління Національної поліції про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , член ВГО "Журналісти проти корупції" (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Івано-Франківського районного управління поліції ГУ НП у Івано-Франківській області (далі - відповідач-1), Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (далі - відповідач-2), в якому просить:
- задовольнити вимоги члена ВГО «Журналісти проти корупції» щодо визнання дій суб`єкта владних повноважень: територіально- відокремленого підрозділу ГУ НП у Івано-Франківській області- Івано-Франківського РУП ГУ НП у Івано-Франківській області незаконними та протиправними, які полягають у порушенні вимог Законів України «Про доступ до публічної інформації», «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» щодо ненадання відповіді на Запит ВСП 001/12/09/25 та не проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни зі сторони слідчого поліції ВП № 4 (м. Рогатин) при розгляді повідомлення ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення від 05.04.2025;
- зобов`язати відповідача 1 розглянути, вирішити та надати відповідь на запит ВСП001/12/09/25 від 12.09.2025 щодо надання наказу про проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни слідчим поліції ВП № 4 (м. Рогатин) при розгляді повідомлення ОСОБА_2 від 05.04.2025 про кримінальне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог вказав, що з часу його звернення до районного управління поліції через засоби масової інформації минуло чотири місяці, але жодних повідомлень про проведене службове розслідування від поліції позивач не отримав. Зазначив, що 12.09.2025 за вих. № ВСП001/12/09/25 на електронну пошту розпорядника інформації (Івано-Франківське РУП ГУ НП у Івано-Франківській області) ним скеровано запит на публічну інформацію. Також, вказав, що 22.09.2025 за вих. № ВСП001/22/09/25-1 на електронну пошту розпорядника інформації скеровано повторний запит на публічну інформацію. Позивач стверджує що жодних повідомлень про проведене службове розслідування від поліції не отримав.
Ухвалою суду від 06.11.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 13.01.2025 заяву позивача про відвід судді визнано необґрунтованою та передано адміністративну справу № 380/21830/25 для реєстрації в автоматизованій системі документообігу та визначення судді для вирішення питання про відвід судді Качур Роксолани Петрівни відповідно до приписів статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2025 головуючим суддею визначено Кедик Марію Василівну.
Ухвалою суду від 15.01.2025 відмовлено у задоволенні заяви позивача про відвід судді.
На адресу суду від відповідача-2 надійшов відзив, у якому проти позову заперечив. Вважає, що позовні вимоги є надуманими, безпідставними, які не ґрунтуються на дійсних обставинах справи, вимогах законодавства України та не підлягають задоволенню. Стверджує, що 20.11.2025 Івано-Франківське РУП ГУНП в Івано-Франківській області листом № 124220-2025 повідомило, що запит позивача відповідно до системи електронного документообігу до управління не надходив і, відповідно, не був зареєстрований. Відповідач зазначив, що також повідомлено те, що при повторній перевірці електронної поштової скриньки (01_ifvp@if.police.gov.ua) запитів від ОСОБА_1 також не виявлено. Вказав, що водночас було встановлено, що інший запит із аналогічним вихідним номером (№ ВСП001/12/09/2025 від 12.09.2025), але з іншим змістом був направлений позивачем на адресу ВП № 4 (м. Рогатин) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області. Стверджує, що такий запит було отримано 15.09.2025, зареєстровано під № 252зі-2025 та розглянуто ВП № 4 (м. Рогатин) Івано Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області у встановлений законом строк. На електронну адресу позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 18.09.2025 , згідно з його вимогою, ВП № 4 (м. Рогатин) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано Франківській області було надіслано відповідь № 174116-2025. Відповідач вважає, що наявні документи свідчать про те, що запит, який є предметом позову, до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області фактично не надходив, відповідно і жодні права позивача не порушувались. Також, відповідач звертає увагу суду на те, що інший запит ОСОБА_1 із аналогічним вихідним номером (№ ВСП001/12/09/2025 від 12.09.2025, але з іншим змістом був справді направлений позивачем до ВП № 4 (м. Рогатин) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, був належним чином зареєстрований та розглянутий у строк відповідно до вимог Закону України « Про доступ до публічної інформації». Просить суд залишити без задоволення позовну заяву у зв`язку із безпідставністю. 
На адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив. Вважає викладені відомості у відзиві про те, що запит не надходив до системи електронного документообігу Івано-Франківського РУП надуманими, не підтвердженими жодними доказами, вчиненими умисно і незаконно для введення суду в оману. Просив суд задовольнити позовні вимоги.
Суд всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.
ОСОБА_1 12.09.2025 на офіційну адресу електронної пошти Івано-Франківського РУП ГУ НП у Івано-Франківській області скерував запит на публічну інформацію ВСП001/12/09/25. Просив надати інформацію про проведення/ не проведення службового розслідування за фактами викладеними у його публікації від 21.04.2025 під назвою «Чергова кримінальна справа на СФГ Лен-Пром? Рогатинська поліція «кришує» злочинне угруповання з Калуша», та просив у випадку проведення згаданого службового розслідування надати копію наказу про призначення службового розслідування, копію висновку службового розслідування та копію наказу про притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності.
Позивач 22.09.2025 скерував повторний запит на публічну інформацію ВСП001/22/09/25-1 на офіційну адресу електронної пошти Івано-Франківського РУП ГУ НП у Івано-Франківській області та Головного управління Національнjї поліції в Івано-Франківській області.
На офіційну адресу електронної пошти ГУ НП в Івано-Франківській області 26.09.2025 позивачем також скеровано скаргу ВСП001/26/09/2025 на порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» зі сторони начальника Івано-Франківського РУП ГУ НП у Івано-Франківській області полковника поліції ОСОБА_3 та начальника ВП № 4 (м. Рогатин) Івано-Франківського РУП ГУ НП у Івано-Франківській області полковника поліції ОСОБА_4.
Відділення поліції № 4 на адресу позивача 27.09.2025 скерувало відповідь про розгляд запитів № 179401-2025. Вказали, що відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з організації діяльності слідчих підрозділів Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 06.07.2017 № 570, працівникам інших органів та підрозділів поліції забороняється у будь-який спосіб утручатися в процесуальну діяльність слідчих, у тому числі витребувати та перевіряти матеріали кримінальних проваджень, давати у них вказівки або оцінку прийнятим слідчим процесуальним рішенням, тому запити позивача скеровано у слідче управління ГУНП в Івано-Франківській області для прийняття рішення згідно чинного законодавства.
Позивач стверджує що жодних повідомлень про проведене службове розслідування від поліції позивач не отримав, тому звернувся із цим позовом до суду.
Предметом розгляду у справі є оцінка дій відповідачів щодо дотримання ним вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» під час розгляду запиту позивача.
При вирішенні спору суд керується таким.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні або колективні письмові звернення до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових осіб цих органів, які зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі Закон № 393/96-ВР).
Як встановлено статтею 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі Закон № 2939-VI).
Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Як слідує з приписів статті 19 згаданого Закону, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
Письмовий запит подається в довільній формі.
Запит на інформацію має містити:
1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;
2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;
3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Згідно зі статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 № 393/96-ВР розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Статтею 13 цього Закону визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Пункт 6 частини першої статті 14 Закону № 2939-VI передбачає, що розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Статтею 20 Закону № 2939-VI визначений строк розгляду запитів на інформацію.
Як вже зазначено судом, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.
Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Згідно із частиною першою статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.
Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.
У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено:
1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації;
2) дату відмови;
3) мотивовану підставу відмови;
4) порядок оскарження відмови;
5) підпис.
Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.
Відмова особі в доступі до інформації про неї, приховування, незаконне збирання, використання, зберігання чи поширення інформації можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 10 Закону № 2939-VI).
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 2939-VI відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень: 1) ненадання відповіді на запит; 2) ненадання інформації на запит; 3) безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію; 4) неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону; 5) надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації; 6) несвоєчасне надання інформації; 7) необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом; 8) нездійснення реєстрації документів; 9) навмисне приховування або знищення інформації чи документів.
За змістом частини першої, абзаців першого, другого частини другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Як слідує з доданого до відзиву відповідачем-2 листа, за вих. № 126415-2025 від 20.11.2025, РУП ГУ НП в Івано-Франківській області стверджує, що під час повторного перегляду електронної поштової скриньки запитів від гр. ОСОБА_1 не виявлено. Також вказав, що ймовірність не поступлення кореспонденції можива з причин технічних помилок доставки електронної пошти або перевищення ліміту пам`яті електронної поштової скриньки відправника/отримувача.
Проте, відповідач, стверджуючи, що не отримував запиту на інформацію позивача на підтвердження своїх доводів не подав до суду доказів. Також відповідачем не подано жодних доказів про настання випадків технічного чи іншого характеру, які унеможливили б неотримання ним спірного запиту. 
Водночас, позивач на підтвердження своїх доводів щодо надіслання запиту від 12 вересня 2025 року до позовної заяви долучив докази, у яких міститься, зокрема така інформація:
- електронна адреса позивача (відправника): ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- електронна адреса відповідача (отримувача): 01_ifvp@if.police.gov.ua;
- тема листа: Запит на службове ;
- дата: 12 вересня 2025, 04:42.
Позивач додатково на підтвердження своїх доводів щодо надіслання запиту від 22 вересня 2025 року також долучив доказ, у якому міститься, така інформація:
- електронна адреса позивача (відправника): ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- електронна адреса відповідача (отримувача): 01_ifvp@if.police.gov.ua,
ivfr@police.gov.ua;
- тема листа: Повторний запит по публікації ;
- дата: 22 вересня 2025, 08:23.
Отже, позивач як запитувач публічної інформації, право якого на подання запиту електронною поштою закріплене частиною третьою статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», і який реалізував це право саме у такий спосіб, допустимими доказами підтвердив факт надіслання свого запиту на інформацію від 12 та 22 вересня 2025 року.
Суд врахував, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Отже, за наведених обставин суд дійшов висновку, що заява позивача від 12.09.2025 по формі та змісту відповідає вимогам статті 19 Закону № 2939-VI, а тому мала бути розглянута відповідачем, згідно статті 20 Закону № 2939-VI, чого останнім не дотримано. Станом на день розгляду справи відсутні будь-які докази належного розгляду запиту та надання будь-якої відповіді на такий запит. Тому, суд дійшов висновку, що така бездіяльність відповідача є протиправною.
Щодо вимоги позивача про визнання дій суб`єкта владних повноважень: територіально- відокремленого підрозділу ГУ НП у Івано-Франківській області- Івано-Франківського РУП ГУ НП у Івано-Франківській області незаконними та протиправними, які полягають у не проведенні службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни зі сторони слідчого поліції ВП № 4 (м. Рогатин) при розгляді повідомлення ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення від 05.04.2025 суд зазначає таке. 
Оскільки відповідач не надав відповіді на запит позивача, з якої б слідував факт проведенння чи не проведення службового розслідування, то така вимога є передчасною.
Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнати протиправними дії відповідача-1, які полягають у порушенні вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо ненадання відповіді на Запит ВСП 001/12/09/25 та зобов`язання відповідача-1 розглянути запит ВСП001/12/09/25 від 12.09.2025 відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI.
Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд дійшов переконання, що адміністративний позов належить задовольнити частково, у спосіб визначений судом.
Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.
Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з частковим задоволення позову судові витрати підлягають розподілу пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 22, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Івано-Франківського районного управління поліції ГУ НП у Івано-Франківській області, які полягають у порушенні вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо ненадання відповіді на Запит ВСП 001/12/09/25.
3. Зобов`язати Івано-Франківське районне управління поліції ГУ НП у Івано-Франківській області розглянути запит ОСОБА_1 № ВСП001/12/09/25 від 12.09.2025 відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI.
4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
5. Стягнути з Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений ним при зверненні з цим позовом судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач - 1: Івано-Франківське районне управління поліції Головного управління Національної поліції у Івано-Франківській області (76010 м. Івано-Франківськ вул. Бельведерська 32).
Відповідач - 2: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області (76018 м. Івано-Франківськ вул. Ак. Сахарова 15; код ЄДРПОУ 40108798)

Суддя Р.П. Качур