Справа № 638/25586/25
Провадження № 3/638/673/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі судді Цвіри Д.М., розглянувши адміністративні матеріали відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В :
До Шевченківського районного суду м. Харкова, 18.12.2025 надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №786 від 15.12.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), являючись відповідно до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VПІ суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону усупереч вимогам п. 2-7 р. XІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону несвоєчасно, а саме: 07.02.2024 о 19.44, подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2021 рік (далі - щорічна декларація за 2021 рік), чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП. Відповідно до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VIІ державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону № 1700-VIІ.
Згідно з ч. 2 ст. 1, ст. 6, ч. 3 ст. 21 Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби. Посади державної служби в державних органах поділяються на категорії та підкатегорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень, змісту роботи та її впливу на прийняття кінцевого рішення, ступеня посадової відповідальності, необхідного рівня кваліфікації та професійних компетентностей державних службовців. Встановлюються такі категорії посад державної служби: категорія "В" — інші посади державної служби, не віднесені до категорій "А" і "Б". Особа, яка вступає на посаду державної служби вперше, набуває статусу державного службовця з дня публічного складення нею Присяги державного службовця, а особа, яка призначається на посаду державної служби повторно, — з дня призначення на посаду.
Наказом начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 30.11.2020 N 5430/к ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу розгляду звернень та забезпечення діяльносте Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).
Вказана посада віднесена до категорії «В» посад державної служби.
Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про шлюб ОСОБА_2 18.11.2018, тобто після реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , змінила прізвище на ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 18.11.2015 склала Присяту державного службовця.
Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону України «Про державну службу» на державних службовців поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Згідно з абз. 16 ч, 1 ст. 1 Закону № 1700-VІІ суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"r" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Приміткою до ст. 172-6 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VІІ (в редакції, яка діяла до внесення змін на підставі Закону України від 20.09.2023 N 3384-ІХ) особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в" і "r" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Відповідно до п. 1 ч. 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 N 449/21, щорічна декларація — декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Підпунктом 1 п. 1 Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» встановлено, що фізичні особи, фізичні особи - підприємці- юридичні особи, крім тих, які наділені бюджетними повноваженнями згідно із законодавством, подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.
Враховуючи викладене, у період дії воєнного стану або стану війни в осіб, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VІІ, немає обов`язку, передбаченого ст. 45 цього Закону, щодо подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Проте Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12.10.2023, зазначений обов`язок поновлено.
Зокрема, згідно з п. 2-7 р. XІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VІІ встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
Так, ОСОБА_1 , 07.02.2024 о 19.44 подала щорічну декларацію за 2021 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
Покликання на вказану декларацію в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування: https://public.nazk.gov.ua/documents)80669c05-4767-4be4-aa80-86ас7d3b3793.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 щорічну декларацію за 2021 рік (яку відповідно до п. 2-7 р. XІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VІІ повинна була подати не пізніше 31.01.2024) подала 07.02.2024, тобто несвоєчасно.
Згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VI правопорушення, пов`язане з корупцією — діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння.
Частиною ст. 65-1 Закону N 1700-VІI встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), являючись згідно з п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, а саме: 07.02.2024 о 19.44, подала без поважних причин щорічну декларацію за 2021 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
Таким чином, ОСОБА_6 не виконала вимоги п. 2-7 p. XІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є місце ресстрації ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 .
Склад правопорушення, передбачений ст. 1726 КУпАП, є триваючим. Початковим моментом триваючого правопорушення є діяння особи, коли винувата особа не виконує покладеного на неї обов`язку або виконує його неповністю чи неналежним чином. Триваючі правопорушення припиняються виконанням установлених обов`язків.
Часом вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 07.02.2024 о 19.44, тобто дата та час несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2021 рік.
Положення статті 38 та інших норм КУпАП зазначають, що законодавець пов`язує початок обчислення строку виявлення правопорушення з моментом, коли встановлено, що у діях особи є склад правопорушення (встановлено правопорушення).
Дії особи, що має право скласти протокол, до моменту складання протоколу можуть свідчити, що виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що таке діяння містить склад адміністративного правопорушення (встановлено об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону), зазначається тільки при складанні протоколу і саме з дати його складання слід рахувати строк накладання стягнення.
Зазначена позиція висловлена як узагальнюючий висновок у лист Верховного суду від 09.04.2021 № 1089/0/2-21.
Датою виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є момент з`ясування всіх необхідних даних і надання пояснення, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУПАП, тобто дата складання зазначеного протоколу.

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 787 від 15.12.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи 30.12.2022 звільненою з посади головного спеціаліста відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), являючись відповідно до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VІІ суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам п. 2-7 р. XІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону несвоєчасно, а саме: 07.02.2024 о 21.37, подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не хоплений раніше поданими деклараціями, а саме: з 01.01.2022 по 30.12.2022 (при звільненні) (далі — декларація при звільненні), і чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУПАП.
Відповідно до п. п. «B» п. ч. 1 ст. 3 Закону N 1700-VІІ державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону № 1700-VIІ.
Згідно з ч. 2 ст. 1, ст. 6, ч. 3 ст. 21 Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби. Посади державної служби в державних органах поділяються на категорії та підкатегорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень, змісту роботи та впливу на прийняття кінцевого рішення, ступеня посадової відповідальності, необхідного рівням кваліфікації та професійних компетентностей державних службовців. Встановлюються такі категорії посад державної служби: категорія "В" — інші посади державної служби, не віднесені до категорій "А" і "Б", Особа, яка вступає на посаду державної служби вперше, набуває статусу державного службовця з дня публічного складення нею Присяги державного службовця, а особа, яка призначається на посаду державної служби повторно, — з дня призначення на посаду.
Наказом начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 30.11.2020 № 5430/к ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).
Вказана посада віднесена до категорії «В» посад державної служби.
Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про шлюб ОСОБА_2 18.11.2018, тобто після реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , змінила прізвище на ОСОБА_4 .
ОСОБА_7 18.11.2015 склала Присягу державного службовця. Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону України «Про державну службу» на державних службовців поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.
Наказом начальника, голови комісії з реорганізацією Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 20.12.2022 № 6480/к ОСОБА_1 30.12.2022 звільнено з посади головного спеціаліста відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Харків).
Упродовж 30 днів 3 дня припинення вказаної діяльності вона знову діяльність, яка уповноважує на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не продовжувала та не розпочала.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права i свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VІІ суб`єкти декларування — особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"r" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Приміткою до ст. 172-6 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень визначених частинами другою та цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції, яка діяла до внесення змін на підставі Закону України від 20.09.2023 № 3384-ІХ) особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в" і "г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Відповідно до п. 2 ч. 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 N 449/21, декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону - не пізніше 30 календарних днів 3 дня припинення діяльності. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, крім декларації кандидата на посаду. Декларація при звільненні не подається у таких випадках: особа, яка припинила здійснення діяльності на одній посаді, продовжує здійснювати діяльність на іншій посаді; особа, яка припинила здійснення діяльності, упродовж 30 календарних днів з дня припинення діяльності знову розпочала здійснення діяльності.
Підпунктом 1 п. 1 Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» встановлено, фізичні особи, фізичні особи - підприємці, юридичні особи, крім тих, які наділені бюджетними повноваженнями згідно із законодавством, подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.
Враховуючи викладене, у період дії воєнного стану або стану війни в осіб зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону 1700-VІІ, немає обов`язку, передбаченого ст. 45 цього Закону, щодо подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Проте Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» який набрав чинності 12.10.2023, зазначений обов`язок поновлено.
Зокрема, згідно з п. 2-7 р. XІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VI встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
Так, ОСОБА_1 яка 30.12.2022 припинила займати посаду головного спеціаліста відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), 07.02.2024 о 21.37 подала декларацію при звільненні шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства 3 питань запобігання корупції.
Покликання на вказану декларацію в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування: https://public.nazk.gov.ua/documents/9ac92e7e-df90-40f4-9de4-8aa261d7e646.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 декларацію при звільненні (яку відповідно до п. 2-7 р. XIІІ «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VІІІ повинна була подати не пізніше 31.01.2024) подала 07.02.2024, тобто несвоєчасно.
Згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VІІ правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння.
Частиною 1 ст. 65-1 Закону N 1700-VIІ встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , будучи 30.12.2022 звільненою з посади головного спеціаліста відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), являючись згідно з п. «B» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, а саме: 07.02.2024 о 21.37, подала без поважних причин декларацію при звільненні шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
Таким чином, ОСОБА_1 , не виконала вимоги п. 2-7 р. XIIІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУПАП.
Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є місце реєстрації ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 .
Склад правопорушення, передбачений ст. 172-6 КУпАП, є триваючим. Початковим моментом триваючого правопорушення є діяння особи, коли винувата особа не виконує покладеного на неї обов`язку або виконує його неповністю чи неналежним чином. Триваючі правопорушення припиняються виконанням установлених обов`язків.
Часом вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, с 07.02.2024 о 21.37, тобто дата та час несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації при звільненні.
Положення статті 38 та інших норм КУпАП зазначають, що законодавець пов`язує початок обчислення строку виявлення правопорушення з моментом, коли встановлено, що у діях особи є склад правопорушення (встановлено правопорушення).
Дії особи, що має право скласти протокол, до моменту складання протоколу можуть свідчити, що виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що таке діяння містить склад адміністративного правопорушення (встановлено об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону) зазначається тільки при складанні протоколу і саме з дати його складання слід рахувати строк накладання стягнення.
Зазначена позиція висловлена як узагальнюючий висновок y листі Верховного суду від 09.04.2021 N 1089/0/2-21,
Датою виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є момент з`ясування всіх необхідних даних і надання пояснення, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто дата складання зазначеного протоколу.

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 788 від 15.12.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , будучи 30.12.2022 звільненою з посади головного спеціаліста відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), являючись відповідно до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VІІ суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимогам п. 2-7 р. XІІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону несвоєчасно, 07.02.2024 о 21.39, подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну за 2022 рік (далі-щорічна декларація за 2022 рік), чим вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУПАП.
Відповідно до п. п. «B» п. ч. 1 ст. 3 Закону N 1700-VІІ державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону № 1700-VIІ.
Згідно з ч. 2 ст. 1, ст. 6, ч. 3 ст. 21 Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби. Посади державної служби в державних органах поділяються на категорії та підкатегорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень, змісту роботи та впливу на прийняття кінцевого рішення, ступеня посадової відповідальності, необхідного рівням кваліфікації та професійних компетентностей державних службовців. Встановлюються такі категорії посад державної служби: категорія "В" — інші посади державної служби, не віднесені до категорій "А" і "Б", Особа, яка вступає на посаду державної служби вперше, набуває статусу державного службовця з дня публічного складення нею Присяги державного службовця, а особа, яка призначається на посаду державної служби повторно, — з дня призначення на посаду.
Наказом начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 30.11.2020 № 5430/к ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).
Вказана посада віднесена до категорії «В» посад державної служби.
Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про шлюб ОСОБА_2 18.11.2018, тобто після реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , змінила прізвище на ОСОБА_4 .
ОСОБА_7 18.11.2015 склала Присягу державного службовця.
Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону України «Про державну службу» на державних службовців поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.
Наказом начальника, голови комісії з реорганізацією Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 20.12.2022 № 6480/к ОСОБА_1 30.12.2022 звільнено з посади головного спеціаліста відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Харків).
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права i свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VІІ суб`єкти декларування — особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"r" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Приміткою до ст. 172-6 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень визначених частинами другою та цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції, яка діяла до внесення змін на підставі Закону України від 20.09.2023 № 3384-ІХ) особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пункті «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Відповідно до п. 2 ч. 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 23.07.2021 N 449/21, декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплю звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Підпунктом 1 п. 1 Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» встановлено, фізичні особи, фізичні особи - підприємці, юридичні особи, крім тих, які наділені бюджетними повноваженнями згідно із законодавством, подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи.
Враховуючи викладене, у період дії воєнного стану або стану війни в осіб зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону 1700-VІІ, немає обов`язку, передбаченого ст. 45 цього Закону, щодо подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Проте Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» який набрав чинності 12.10.2023, зазначений обов`язок поновлено.
Зокрема, згідно з п. 2-7 р. XІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VI встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
Так, ОСОБА_1 яка 07.02.2024 о 21.39 подала щорічну декларацію за 2022 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
Покликання на вказану декларацію в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування: https://public.nazk.gov.ua/documents/8ed08fee-0d0a-47ac-8b0e-7faec3d8cb0c.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 щорічну декларацію за 2022 рік (яку відповідно до п. 2-7 р. XІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 1700-VІІ повинна була подати не пізніше 31.01.2024) подала 07.02.2024, тобто несвоєчасно.
Згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VІІ правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння.
Частиною 1 ст. 65-1 Закону N 1700-VIІ встановлено, що за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 , будучи 30.12.2022 звільненою з посади головного спеціаліста відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності Колегії з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), являючись згідно з п. «B» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, а саме: 07.02.2024 о 21.39, подала без поважних причин щорічну декларацію за 2022 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції.
Таким чином, ОСОБА_1 , не виконала вимоги п. 2-7 р. XIIІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУПАП.
Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є місце реєстрації ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 .
Склад правопорушення, передбачений ст. 172-6 КУпАП, є триваючим. Початковим моментом триваючого правопорушення є діяння особи, коли винувата особа не виконує покладеного на неї обов`язку або виконує його неповністю чи неналежним чином. Триваючі правопорушення припиняються виконанням установлених обов`язків.
Часом вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, с 07.02.2024 о 21.39, тобто дата та час несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2022 рік.
Положення статті 38 та інших норм КУпАП зазначають, що законодавець пов`язує початок обчислення строку виявлення правопорушення з моментом, коли встановлено, що у діях особи є склад правопорушення (встановлено правопорушення).
Дії особи, що має право скласти протокол, до моменту складання протоколу можуть свідчити, що виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що таке діяння містить склад адміністративного правопорушення (встановлено об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону) зазначається тільки при складанні протоколу і саме з дати його складання слід рахувати строк накладання стягнення.
Зазначена позиція висловлена як узагальнюючий висновок y листі Верховного суду від 09.04.2021 N 1089/0/2-21,
Датою виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є момент з`ясування всіх необхідних даних і надання пояснення, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі необхідні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто дата складання зазначеного протоколу.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні звернулася до суду тільки з клопотаннями про закриття провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП, інших пояснень суду не надавала.
Прокурор у судовому засіданні підтримав обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення, просив об`єднати їх в одне провадження, подавши суду письмовий висновок.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши думку та клопотання прокурора та ОСОБА_1 , суд прийшов до наступного.
Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Таким чином, суд вважає необхідним, що справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за номерами: справа № 638/25586/25, провадження № 3/638/673/26, справа № 638/25590/25, провадження № 3/638/675/26, справа № 638/25588/25, провадження № 3/638/674/26, слід об`єднати в одне провадження, якому присвоїти номер справи № 638/25586/25, провадження № 3/638/673/26 та розглядати одночасно.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Нормами ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право зокрема подавати докази, заявляти клопотання, тощо.
Процесуальна форма та зміст оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.
Частиною 1 ст. 172-6 КупАП встановлено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про те, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП в повному обсязі доведена дослідженими судом доказами, а саме: протоколами №786, №787, № 788 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 15.12.2025; копією наказу за № 5430/к від 30.11.2020 про працівників відділу розгляду звернень та забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків); копією Наказу № 6480/к від 20.12.2022 про звільнення ОСОБА_1 , копією наказу за № 1059/к від 18.06.2028 про зміну прізвища ОСОБА_2 ; копією присяги державного службовця; копією особової картки державного службовця № 84; деклараціями поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідності ОСОБА_1 .
Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до частини другої статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі статтею 35 КУпАП, судом не встановлено.
Санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу: вік, соціальне положення, ступінь її вини, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення, у вигляді мінімального штрафу.
Таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачаю підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.
Щодо клопотань ОСОБА_1 про закриття проваджень на підставі ст. 38 КУпАП, судом встановлено, що остання дійшла помилкового висновку, що обчислення строку розпочався 01.01.2024, тобто на дату розгляду справ, строк притягнення до адміністративної відповідальності, закінчився.
У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" та в порядку ст. 40-1 КУпАП, суд також стягує з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в дохід держави судовий збір.
Керуючись ст. ст. 36. 172-6, 245, 251,252, 268, 280 КУпАП, суд,-
П О С Т А Н О В И В : 
Об`єднати в одне провадження адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа № 638/25586/25, провадження № 3/638/673/26, справа № 638/25590/25, провадження № 3/638/675/26, справа № 638/25588/25, провадження № 3/638/674/26, присвоївши їм загальний номер № 638/25586/25, провадження № 3/638/673/26.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Відповідно до положень статей 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 1700,00 гривень.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
Реквізити для сплати штрафу розміщені на офіційному веб-сайті Шевченківського районного суду м. Харкова у розділі «Громадянам» (веб-адреса сторінки: https://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/).

Суддя Д.М. Цвіра