Справа № 442/6090/25 Головуючий у 1 інстанції: Курус Р.І 
Провадження № 22-ц/811/3500/25 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 січня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий – суддя Цяцяк Р.П., 
судді: Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,
за участю секретаря Підлужного В.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Цокало Тетяни Михайлівни, представниці ОСОБА_1 , на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило суд стягнути зі згаданої відповідачки на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 36 179 грн 98 коп. а саме:
?за кредитним договором № 7525469048 від 15 червня 2021 року у розмірі 26 339 грн 98 коп., з яких: 11 350 грн 30 коп. – заборгованість по тілу кредиту, 1 грн. 36 коп. – заборгованість по відсоткам, 14 988 грн 32 коп. – заборгованість по комісії;
?за кредитним договором № 9105 від 24 липня 2021 року в розмірі 9 840 грн, з яких: 3 000 грн – заборгованість за основною сумою боргу та 6 840 грн – заборгованість за процентами. 
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 15.06.2021 року між ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» та відповідачкою було укладено кредитний договір №7525469048.
На підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, укладеного 07.10.2016 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК», ТОВ «ФК «ЦФР» («Первісний кредитор») передав (відступив) АТ «ТАСКОМБАНК» («Новому кредитору») свої Права вимоги до Позичальників, а Новий кредитор набував Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення до них та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки, встановлені цим Договором.
Відповідачка не виконала своїх обов`язків, передбачених кредитним договором, та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитом, в результаті чого у неї за кредитним договором № 7525469048 від 15 червня 2021 року утворилася заборгованість в сумі 26 339 грн 98 коп.
15.05.2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №НІ/11/19-Ф (далі – «Договір факторингу»). 
Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу Реєстру Прав Вимог, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідачки в сумі 26 339 грн. 98 коп., з яких: 11 350 грн 30 коп. – заборгованість по тілу кредиту, 1 грн 36 коп. – заборгованість за відсотками та 14 988 грн 32 коп. – заборгованість по комісії.
Також, 24 липня 2021 року між ТОВ «ФК «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 9105.
Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала своїх зобов`язань за згаданим вище кредитним договором, в результаті чого у неї утворилася заборгованість за кредитним договором № 9105 в розмірі 9 840 грн., з яких: 3 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, а 6 840 грн. – сума заборгованості за відсотками. 
29.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №29022024, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників №1 від 29.02.2024 року до Договору факторингу №29022024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 9 840 грн. (а.с. 2-6).

Оскаржуваним рішенням вищезгаданий позов задоволено частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 7525469048 в розмірі 11 351 грн. 66 коп. та за кредитним договором № 9105 в розмірі 9 840 грн., а всього – 21 191 грн. 66 коп., а також 1 773 грн. 59 коп. понесених судових витрат.
В решті позову відмовлено (а.с. 69-72).

Вищезгадане рішення оскаржила представник відповідачки.
Апелянт просить оскаржуване рішення: 
-«скасувати в частині стягнення заборгованості за кредитним договором №7525469048 в розмірі 11351,66 грн., та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог»; 
-«змінити шляхом зменшення судових витрат понесених зі сплати судового збору з 3028,00 грн. до 823,62 грн., які підлягають стягненню з відповідача», 
а в іншій частині рішення залишити без змін, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.
Також апелянт просить стягнути з позивача на користь відповідачки понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 645 грн 27 коп. та професійної правничої допомоги в розмірі 5 000 грн. покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права (а.с. 76-99, 118-137).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 03 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження за вищезгаданою апеляційною скаргою (отримана сторонами 02.11.2025 року; а.с. 115-117), запропоновано учасникам справи протягом 15-ти днів подати до суду свій відзив на апеляційну скаргу та ухвалено розгляд справи у відповідності до частини 1 статті 369 ЦПК України проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 113-114).

Представник позивача подав до суду Відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін (а.с. 155-170).
Клопотань від учасників справи про апеляційний розгляд справи з їх повідомленням до суду не поступало.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);
- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);
- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);
- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77);
- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

Позивач рішення суду в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог не оскаржував, а відтак в цій частині оскаржуване рішення і не переглядається.

Як вбачається з прохальної частини апеляційної скарги, представник апелянта (автор апеляційної скарги) рішення суду про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 9105 від 24 липня 2021 року в розмірі 9 840 грн. також не оскаржує, а тому в цій частині оскаржуване рішення також не переглядається.

Як вбачається з доводів апеляційної скарги, апелянт не оспорює укладення відповідачкою ОСОБА_1 15 червня 2021 року з ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» кредитного договору № 7525469048.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).
Апеляційна скарга не містить доводів про недійсність кредитного договору №7525469048 з підстав, що прямо встановлені законом, або про те, що він визнавався судом недійсним, а відтак цей договір (у відповідності до статті 204 ЦК України) є чинним.
Стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 11 351 грн. 66 коп. заборгованості за кредитним договором № 7525469048 від 15 червня 2021 року (11 350 грн 30 коп. заборгованості по тілу кредиту + 1 грн. 36 коп. заборгованості по відсотках) апелянт оспорює з тих підстав, що «позивач на підтвердження своїх вимог не надав докази щодо отримання відповідачем від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» первісного кредитора кредитних коштів на суму 12843,00 грн. за кредитним договором №752546904 від 15.06.2021 р.».
В той же час, апеляційна скарга не містить доводів про те, що відповідачка оспорювала кредитний договір № 7525469048 від 15 червня 2021 року (тобто – протягом більше 4 років) з тих підстав, що ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень» (первісний кредитор) на виконання положень цього договору не перерахував передбачених ним кредитних коштів.
За наведених обставин доводи апеляційної скарги стосовно того, що «позивач на підтвердження своїх вимог не надав докази щодо отримання відповідачем від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» первісного кредитора кредитних коштів на суму 12843,00 грн. за кредитним договором №752546904 від 15.06.2021 р.», до уваги прийматися не можуть.

Законодавством України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги.
Статтею 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
При умові, що відповідачка з будь-яких підстав не отримала повідомлення про відступлення права вимоги, то остання не мала жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки первісного позикодавця (зокрема - ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень») і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.
Зокрема, умовами Договору факторингу передбачено, що у разі отримання коштів від Боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення Заборгованості після дати підписання цього Договору, Клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти Фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок Фактора, вказаний в розділі 10 даного Договору. При перерахуванні коштів Клієнт зобов`язаний надати розшифровку платежів у вигляді електронного листа, а саме, вказати наступні данні Боржників: Прізвище, Ім`я, По батькові, код номер облікової картки платника податків, № кредитного договору. 
Тобто, у разі сплати відповідачкою коштів на погашення заборгованості за кредитним договором № 7525469048 на рахунки ТОВ «ФК «Центр Фінансових рішень», вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення відповідної кредитної заборгованості.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".

Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд в постанові від 06.02.2018 року у справі № 278/1679/13-ц, який зауважив, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь- який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.
За наведених обставин доводи апеляційної скарги, які ставлять під сумнів правомірність набуття позивачем права вимоги по відповідачки за кредитним договором № 7525469048 також до уваги прийматися не можуть.

Апеляційна скарга не містить розрахунків, які б свідчили про помилковість стягнення з відповідачки на користь позивача 1 773 грн. 59 коп. понесених останнім судових витрат.
Відтак, оскільки суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що рішення суду про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором №7525469048 в розмірі 11 351 грн. 66 коп. є законним та обґрунтованим (а в іншій частині це рішення і не оскаржується), то колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення і в частині стягнення з відповідачки на користь позивача 1 773 грн. 59 коп. судових витрат підлягає залишенню без змін.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, що судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, касаційному оскарженню не підлягають.
Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено у 2026 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2026 року – 3 328 грн. 00 коп.
Предметом позову у цій справі є майнові вимоги про стягнення з відповідачки 36 179 грн. 98 коп. заборгованості за кредитними договорами.
Відтак, ціна позову у цій справі складає 36 179 грн. 98 коп., що станом на 01 січня 2026 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328 грн. 00 коп. х 250 = 832 000, 00 грн).
Урахувавши, що ціна позову у цій справі становить 36 179 грн. 98 коп., судові рішення, ухвалені у такій справі, не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389 частина 3 пункт 2 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , представниці ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2025 року- без змін.

Постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Повну постанову складено 19 січня 2026 року.

Головуючий:       Цяцяк Р.П.

Судді:         Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.