Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2026 р. № 520/31040/25 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісовози" до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях про визнання протиправною та скасування постанови
У С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю "Лісовози" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті №085020 від 07.10.2025 про застосування адміністративно-господарського штрафу.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що оскаржувана постанова не може бути визнана законною та обґрунтованою, а отже, підлягає скасуванню.
Ухвалою судді від 10.06.2025 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачам - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів. Витребувано у відповідача усі документи, на підставі яких була прийнята оскаржувана постанова. Витребувані документи зобов`язано надати до суду протягом п`ятнадцяти календарних днів із моменту отримання даної ухвали.
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження доставлена сторонам по справі до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку до електронного кабінету ЄСІТС.
Ухвалою судді від 27.11.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісовози" про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісовози" до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях про визнання протиправною та скасування постанови - залишено без задоволення.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа №520/31040/25 була передана судді Супруну Ю.О. для вирішення питання про відвід судді.
Ухвалою судді Супруна Ю.О. від 28.11.2025 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісовози" від 28.11.2025 за вх.№01-26/130690/25 про відвід судді Волошина Д.А. у адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісовози" до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду про визнання протиправною та скасування постанови - відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісовози" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2025 року по справі № 520/31040/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісовози" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях про визнання протиправною та скасування постанови повернуто скаржнику.
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Надав до суду витребувані документи. 
Також, представник відповідача надав до суду клопотання, до якого долучив відповідь АТ "Укрпошта" №1.30.002.-43220-25 від 18.12.2025, яку просив урахувати при ухваленні рішення у справі (а.с.150-151). 
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно з ч. 15.п.3 Перехідних положень КАСУ та п. 1 розділу VII Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України № 814 від 20.08.2019 (зі змінами) суддею, у провадженні якого перебуває адміністративна справа №520/31040/25, прийнято рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи в змішаній (паперовій та електронній) формі, про що свідчить довідка від 12.12.2025, яка міститься в матеріалах справи (а.с.88).
Дослідивши матеріали справи, суд установив таке.
Посадовими особами відповідача на підставі направлення на перевірку Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях №ОНР 002320 від 29.08.2025 01.09.2025 проводилась рейдова перевірка на а/д М-03 «Київ-Харків-Довжанський», 471 км (а.с.100). 
Був перевірений транспортний засіб марки MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом SCHMITZ, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 (а.с. 102-103, 107). 
У ході перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він належить позивачу та використовується останнім у господарській діяльності, що було установлено на підставі наданої водієм товарно-транспортної накладної №СП-00009586 від 01.09.2025 (а.с.104-105). 
На момент проведення перевірки було встановлено відсутність протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу марки MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 . Із протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу від 28.08.2024 №00887-02979-24, наданого водієм, установлено, що дата чергового проходження обов`язкового технічного контролю не пізніше 28.08.2025 (а.с.106). 
У зв`язку з виявленням зазначеного вище порушення було складено акт № ОАР 063607 проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 01.09.2025, зі змістом якого водій був ознайомлений, копію отримав (а.с.101).
Повідомленням №82177/40/24-25 від 17.09.2025 позивача було викликано для розгляду справи на 07.10.2025 з 9:00 до 10:00 (а.с.108). 
Факт направлення указаного повідомлення підтверджується Списком № Повідомлення на 07.10.2025 АТ "Укрпошта" та квитанцією АТ "Укрпошта" (а.с.109-111).
За результатами розгляду акту № ОАР 063607 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 01.09.2025 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №085020 від 07.10.2025 (а.с.112-113). 
Факт направлення вказаної постанови підтверджується листом Управління державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях від 08.10.2025 №87815/40.1/24-25 (а.с.114), Списком № Постанови/приписи 07.10.2025 АТ "Укрпошта" та квитанцією АТ "Укрпошта" (а.с.115-117).
Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон України №2344-III, у редакції від 19.04.2025).
Згідно з частиною першою статті 5 Закону України №2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Частиною дванадцятою статті 6 Закону України №2344-ІІІ передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Відповідно до положень частин чотирнадцятої, сімнадцятої статті 6 Закону України №2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частинами першою, другою статті 48 Закону України №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
При цьому, наведений у вказаній статті перелік документів не є вичерпним, оскільки зазначено про необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.
За приписами абзацу третього частини першої статті 60 Закону України №2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Із правового аналізу наведених норм убачається, що непред`явлення під час проведення перевірки, зазначених у статті 48 Закону України №2344-III документів, на підставі яких здійснюються внутрішні перевезення вантажів, свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування до автомобільних перевізників санкцій, визначених статтею 60 Закону України №2344-ІІІ.
Судом установлено, що підставою складення акту №ОАР 063607 проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 01.09.2025 слугувала відсутність протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу марки MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.101). 
Суд зазначає, що статтею 2 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.
Згідно з частинами першою - шостою статті 23 Закону України №2344-III контроль технічного стану транспортних засобів включає: обов`язковий технічний контроль транспортних засобів; перевірку технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками.
Перевірку технічного стану транспортних засобів під час обов`язкового технічного контролю транспортних засобів здійснюють суб`єкти господарювання, визначені відповідно до Закону України "Про дорожній рух" в порядку, який встановлює Кабінет Міністрів України.
У період між обов`язковими технічними контролями відповідність технічного стану транспортних засобів вимогам законодавства забезпечує перевізник.
Порядок проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.
Перевірка технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками здійснюється в порядку, який визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.
Частиною першою статті 35 Закону України «Про дорожній рух» (у редакції від 08.05.2025) передбачено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.
Частиною сьомою цієї статті передбачено, що періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:
для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;
для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;
для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.
На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті (частина 8).
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 №137 затверджено Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу (далі - Порядок №137, у редакції від 19.05.2025), який визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:
1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;
2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.
Пунктом 3 Порядку №137 також передбачено, що періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:
для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;
для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;
для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;
для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.
Пунктом 18 Порядку №137 передбачено, що у разі позитивного результату після проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу виконавець складає протокол перевірки технічного стану транспортного засобу. Паперова копія протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу видається замовнику (водію). На вимогу замовника (водія) паперова копія виготовляється та видається на бланку протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу.
У протоколі перевірки технічного стану транспортного засобу виконавець зазначає дату проведення наступного обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до пункту 3 цього Порядку, а також призначення відповідно до проведених додаткових перевірок транспортного засобу.
У разі негативного результату або невідповідності даних у реєстраційних документах на транспортний засіб даним ідентифікації транспортного засобу складається акт невідповідності технічного стану транспортного засобу у формі електронного документа, паперова копія якого згідно з додатком 4 видається замовнику (водію). У разі встановлення незначної невідповідності технічного стану транспортного засобу дозволяється експлуатація транспортного засобу протягом трьох робочих днів з дати видачі акта невідповідності технічного стану транспортного засобу.
У даній справі транспортний засіб, який належить позивачу відноситься до категорії вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонн, та який відповідно до статті 35 «Про дорожній рух», пункту 3 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 №137, підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю - щороку.
Як убачається із матеріалів справи, під час перевірки контролюючим органом виявлено порушення частини 8 статті 35 Закону України «Про дорожній рух», зокрема, перевізник не забезпечив водія документами, визначеними ст. 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт", а саме протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу, що є прямим порушенням наведених норм законодавства, факт чого відображений у акті проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с.101).
Судом установлено, що з протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу від 28.08.2024 №00887-02979-24, наданого водієм, установлено, що дата чергового проходження обов`язкового технічного контролю не пізніше 28.08.2025 (а.с.106). 
Тобто, на момент проведення перевірки (01.09.2025) протокол перевірки технічного стану транспортного засобу від 28.08.2024 №00887-02979-24 був не чинним. Доказів протилежного матеріали справи не містять. 
Позивач заперечує правомірність оскаржуваної постанови, вказуючи, що він не є автомобільним перевізником у розумінні Закону № 2344-III, а відтак не може бути притягнутий до відповідальність за порушення зазначеного законодавства.
У постанові від 19 жовтня 2023 року у справі № 640/27759/21 Верховний Суд указав, що в контексті належного установлення автомобільного перевізника, щодо якого проводиться перевірка, варто виходити із того, що у кожному такому випадку уповноважений контролюючий орган зобов`язаний встановити, а особа, транспортний засіб якої перевіряється, зобов`язана надати документи, які містять беззаперечну інформацію щодо предмета такої перевірки, зокрема інформацію про автомобільного перевізника.
Верховний Суд зауважив, що основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності.
У постанові Верховного Суду від 22 лютого 2023 року у справі № 240/22448/20 Верховний Суд зауважував на тому, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена статтею 60 Закону № 2344-III, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників/користувачів транспортного засобу, яким перевозиться вантаж. При цьому автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб (адже такі дані не завжди можуть збігатися).
У постанові від 21 грудня 2023 року у справі № 280/2150/23 Верховний Суд зазначив, що на основі самих лише реєстраційних документів на транспортний засіб повністю неможливо визначити суб`єкта, який має нести відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Ці вихідні дані орган контролю отримує на місці перевірки, тоді як постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу виноситься за результатами розгляду справи в територіальному органі Укртрансбезпеки і саме під час її розгляду і має бути встановлений суб`єкт (особа порушника), який, у розумінні частини першої статті 60 Закону №2344-III, має нести відповідальність за порушення вимог цього Закону.
Отже, положення статті 60 Закону № 2344-III не можуть бути застосовані до особи, яка не є учасником правовідносин, щодо яких компетентним органом проводиться перевірка дотримання законодавства про автомобільний транспорт.
Судом установлено, що посадовими особами відповідача був зупинений транспортний засіб марки MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом SCHMITZ, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 (а.с. 102-103, 107). 
Відповідно до товарно-транспортної накладної №СП-00009586 від 01.09.2025, наданої ОСОБА_1 (водієм) під час перевірки 01.09.2025 убачається, що автомобільним перевізником визначено ТОВ "Лісовози" (ЄДРПОУ 40610889) (а.с.119-120).
Таким чином, позивач у розумінні приписів Закону України «Про автомобільний транспорт» був автомобільним перевізником, з огляду на визначення його автомобільним перевізником у товарно-транспортній накладній.
Отже, під час проведення рейдової перевірки відповідачем установлено факт здійснення водієм перевезень на транспортному засобі, який належить позивачу, без наявності на момент перевірки протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу.
Зважаючи на викладене, відповідачем правомірно було прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №085020 від 07.10.2025.
Під час проведення перевірки водій не заперечував відсутність у нього чинного протоколу перевірки транспортного засобу. Акт проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 01.09.2025 таких заперечень не містить. У графі пояснення водія про причину порушення міститься запис: "Копію отримав". Указаний акт був підписаний особисто водієм (а.с.101).
Позовна заява не містить заперечень щодо відсутності (чинного) у водія протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу під час проведення перевірки. 
Щодо доводів позивача про те, що ТОВ "Лісовози" не має можливості ідентифікувати вид порушення, оскільки підстава для застосування адміністративно-господарського штрафу в оскаржуваній постанові не зазначена, як і не зазначено автомобіль та його номер, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 Закону України "Про адміністративну процедуру" (у редакції від 15.11.2024) адміністративний акт, прийнятий у письмовій формі, або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, повинен мати мотивувальну частину (крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті).
Мотивування (обґрунтування) адміністративного акта в письмовій формі повинно забезпечувати особі можливість правильно його зрозуміти та реалізувати своє право на оскарження адміністративного акта.
Частиною 2 Закону України "Про адміністративну процедуру" у мотивувальній частині адміністративного акта зазначаються: 1) дата подання заяви або скарги та стислий зміст вимоги, що в ній міститься (у разі прийняття акта за заявою або скаргою особи); 2) фактичні обставини справи; 3) зміст документів та відомості, враховані під час розгляду справи; 4) посилання на докази або інші матеріали справи, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу; 5) детальна правова оцінка обставин, виявлених адміністративним органом, та чітке зазначення висновків, зроблених на підставі такої правової оцінки виявлених обставин.
Відповідно до ч.3 ст. 72 Закону України "Про адміністративну процедуру" адміністративний акт може не містити посилання на фактичні обставини справи і результати дослідження доказів та інших матеріалів справи, якщо такий акт прийнято на підставі акта чи іншого документа, складеного за результатами проведення інспекційних (контрольних, наглядових) заходів, якщо цей документ вже містить відповідне мотивування (обґрунтування) та доведений до особи належним чином.
З огляду на наведене, суд зазначає, що таким документом у даному конкретному випадку є акт № ОАР 063607 проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 01.09.2025, який містить відповідне мотивування, марку автомобіля, його номер та доведений безпосередньо до водія у день його складення, що підтверджується підписом та відміткою водія у графі "Пояснення водія про причину порушення" про те, що копію отримав (а.с.101).
Окрім того, бланк постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу є додатком №5 до Порядку № 1567 та не містить такої графи як «Вид порушення». 
Суд зазначає, що в оскаржуваній постанові зазначено про допущення позивачем порушення, передбаченого ст. 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт" та міститься посилання на акт №ОАР 063607 проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 01.09.2025 (а.с.112-113).
Таким чином, суд не приймає до уваги зазначені доводи позивача. 
У ході перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він належить позивачу та використовується останнім у господарській діяльності, що було установлено на підставі наданої водієм товарно-транспортної накладної №СП-00009586 від 01.09.2025 (а.с.104-105). 
Також, представником відповідача було долучено до матеріалів справи, зокрема, але не виключно, відеофайл 20250901143247MEDIA_ID0774_S.МР4 та програвач "VSPlayer" для коректного програвання файлів.
Під час дослідження вказаного відеофайлу, судом установлено, що на 00:01:05 хвилині водієм підтверджено факт здійснення трудової діяльність у ТОВ "Лісовози". 
Таким чином, указані доводи позивача про те, що відповідач був зобов`язаний під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт в органі Укртрансбезпеки встановити дійсного автомобільного перевізника, проте він цього не здійснив та, як наслідок, протиправно застосував відповідальність до власника транспортного засобу, не врахувавши дані про перевізника в ТТН, яка була надана під час проведення перевірки, спростовуються матеріалами справи. 
Щодо доводів позивача про те, що акт перевірки не вручався ТОВ "Лісовози" або його уповноваженому представнику, суд зазначає таке. 
Представником відповідача було долучено до матеріалів справи, зокрема, але не виключно, відеофайл 20250901145236MEDIA_ID0774_S.MP4, під час дослідження якого встановлено, що водієм було отримано копію акту №ОАР 063607 проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 01.09.2025.
Окрім того, матеріалами справи, а саме актом №ОАР 063607 проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 01.09.2025, підтверджується факт ознайомлення та отримання копії акту водієм (а.с.101).
Щодо доводів позивача про те, що повідомлення про дату та час розгляду справи не вручалось ТОВ "Лісовози" та не може містити даних, що позивача як власника транспортного засобу було викликано на розгляд справи про порушення автомобільного законодавства, суд зазначає таке.
У постановах від 14.12.2023 у справі №280/1426/20, від 21.12.2023 у справі №560/11763/22, від 06.06.2024 у справі № 340/1617/22 Верховний Суд виснував, що Порядком №1567 установлено обов`язок органу державного контролю повідомити суб`єкта господарювання про час і місце розгляду справи про порушення транспортного законодавства.
Відповідно до пункту 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Судом установлено, що повідомленням №82177/40/24-25 від 17.09.2025 позивача було викликано для розгляду справи на 07.10.2025 з 9:00 до 10:00 (а.с.108). 
Факт направлення указаного повідомлення підтверджується Списком № Повідомлення на 07.10.2025 АТ "Укрпошта" та квитанцією АТ "Укрпошта" (а.с.109-111).
Як убачається з матеріалів справи, відповідач звертався до АТ "Укрпошта" із запитом, в якому зазначено, що у зв`язку з оскарженням дій Управління, в частині належного відправлення повідомлень засобами поштового зв`язку, просимо надати інформацію на підставі звернення (заяви) кого змінено номер поштового відділення отримання (а.с.127). 
Також, представник відповідача надав до суду клопотання, до якого долучив відповідь АТ "Укрпошта" №1.30.002.-43220-25 від 18.12.2025, яку просив урахувати при ухваленні рішення у справі. 
Під час дослідження вказаної відповіді АТ "Укрпошта" судом установлено таке:
"За повідомленням відповідного підрозділу Укрпошти, всі поштові відправлення на адресу ТОВ "Лісовози" (м. Харків, просп. Ювілейний, б.61Б, кв.86) при надходженні до відділення №118 м. Харків досилаються відповідно до заяви адресата до відділення №9 м. Харків за місцем обслуговування адреси м. Харків, вул. Заводська, б.92. Ураховуючи зазначене, за інформацією автоматизованої системи Укрпошти з реєстрації відправлень, рекомендовані листи 0601193348517 та R067013418095 надійшли до відділення №118 м. Харків, дослані до відділення №9 м. Харкова та числяться врученими адресату 25.09.2025 та 15.10.2025. Повідомлення про вручення ф.119 із номером відповідно 0690933355841 та R068012011605 були відправлені з відділення №9 м. Харкова та вручені відправникові відповідно 29.09.2025 та 17.10.2025. Причина досилання «Переадресовано (на вимогу Відправника/адресата)» зазначається у випадку, коли надійшло розпорядження відправника або адресата щодо переадресації відправлення. Причина досилання «Переадресовано за місцем обслуговування» означає, що відправлення дослане за місцем обслуговування, індекс та адреса якого не відповідають індексу та адресі обслуговування відділення, до якого воно надійшло" (а.с.150-151).
За результатами розгляду акту № ОАР 063607 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 01.09.2025 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №085020 від 07.10.2025 (а.с.112-113). 
Факт направлення вказаної постанови підтверджується листом Управління державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях від 08.10.2025 №87815/40.1/24-25 (а.с.114), Списком № Постанови/приписи 07.10.2025 АТ "Укрпошта" та квитанцією АТ "Укрпошта" (а.с.115-117).
Так, процедуру належності повідомлення про дату та час розгляду справи про автомобільне правопорушення відповідачем було дотримано. 
Суд зазначає, що ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.04.2020 у справа №813/1790/18, від 22.05.2020 у справі № 825/2328/16.
Таким чином, суд уважає, що позивач не довів наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття рішень, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності, доказів зворотного суду не надано.
Суд також ураховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також, згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки наведених вище висновків суду не спростовують.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням установлених по справі обставин, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісовози" (пр-т. Ювілейний, буд. 61 Б, кв. 86, м. Харків, 61118, ЄДРПОУ 40610889) до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях (м-н Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під., 7 пов., м. Харків, 61022, ЄДРПОУ 39816845) про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН