Справа № 752/22048/25
№ апеляційного провадження: 33/824/625/2026
Головуючий у суді першої інстанції: Бушеленко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року суддя Київського апеляційного суду Крижанівська Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника Вершняка Вадима Михайловича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2025 року, винесену за результатами розгляду матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. 
Не погоджуючись із вказаною постановою захисник Вершняк В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу. Просив, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Посилається на те, що при розгляді справи судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Зазначає, що ОСОБА_2 є громадянином Азербайджанської Республіки, не володіє в достатній мірі українською мовою, а в матеріалах справи відсутні дані про залучення компетентного перекладача до складання протоколу про адміністративне правопорушення, чим було грубо порушено вимоги ст.ст. 256, 268 КУпАП. Також працівниками поліції не було роз`яснено його права та обов`язки, зокрема, право на захист та отримання правової допомоги. ОСОБА_2 не вміє писати та читати українською мовою, а тому він не міг фізично ознайомитися зі змістом складеного відносно нього протоколу та не міг самостійно написати заперечення та свої пояснення щодо незгоди з висновком про його вину при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. 
В судовому засіданні захисник Вершняк В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити з наведених у ній підстав. 
В судове засідання прокурор не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, суд відповідно до вимог ст. 250, ч. 6 ст. 294 КУпАП вважав за можливе слухати справу за його відсутності. 
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Приймаючи постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Апеляційний суд вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим з огляду на наступне.
Так, до суду був наданий протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 434095 від 25 серпня 2025 року, в якому зазначено, що 25 серпня 2025 року о 20 год. 20 хв. в м. Києві, по просп. Академіка Глушкова, 139, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Opel Omega», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510. Результат огляду 0,28‰ проміле, чим останній порушив п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).
До протоколу було долучено чек приладу Drager Alkotest 7510, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5571027 від 25 серпня 2025 року та CD диск із відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції(а.с. 4, 5, 6, 9).
ОСОБА_2 не спростовував факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та результати його огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Жодних заперечень щодо проведеного огляду та його результатів за допомогою приладу Drager Alkotest 7510 ОСОБА_2 ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в акті огляду не зазначив. 
Також не виявив бажання додатково пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи захисника Вершняка В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про те, що останній не володіє достатньою мірою українською мовою, та для нього не було залучено перекладача під час його огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
ОСОБА_2 є громадянином Азербайджанської Республіки, має посвідку на постійне проживання в Україні з 2019 року, користується сервісом надання державних цифрових послуг «Дія», тривалий час постійно мешкає в Україні, склав іспит в Україні за українським законодавством на отримання посвідчення водія та отримав вказане посвідчення, видане Державою Україна в особі уповноважених органів, що свідчить про те, що він має достатні знання мови країни, в якій він тривалий час проживає. 
Судом апеляційної інстанції досліджений відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_2 під час спілкування з працівниками патрульної поліції не ставив запитань, не висловлював явного нерозуміння ситуації, яка відбувається, та не демонстрував поведінку, яка б свідчила про недостатність знань української мови, не усвідомлення обстановки довкола. ОСОБА_2 у жодний спосіб не виявив ознак, які б вказували на потребу в особі перекладача під час його огляду на стан сп`яніння та застосування до нього стягнення за порушення ч. 5 ст. 121 КУпАП, не запитував про перекладача, та не говорив, що не розуміє української мови. 
Доводи захисника ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не було роз`яснено його права, є необґрунтованими та не підтвердженими належними та допустимими доказами. При цьому, самі по собі можливі порушення, допущенні працівниками поліції не спростовують факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та результати його огляду. ОСОБА_2 у встановленому законом порядку не оскаржував дії працівників поліції. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника Вершняка В.М., подану в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2025 року - залишенню без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Вершняка Вадима Михайловича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Г.В. Крижанівська