ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року	Львів	Справа № 380/22311/24 пров. № А/857/36417/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,
суддя Запотічний І.І., 
суддя Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги Головного управління ДПС у Львівській області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Гігабіт Плюс» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року (головуючий суддя Гавдик З.В., м.Львів) у справі № 380/22311/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гігабіт Плюс» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, -
В С Т А Н О В И В:
31.10.2024 позивач (Товариство з обмеженою відповідальністю «Гігабіт Плюс») звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (відповідач, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 25.10.2024р. № 32273/6/1301-04-13-14 про анулювання реєстрації платника єдиного податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Гігабіт Плюс»; зобов`язати Головне управління ДПС Львівській області вчинити дії щодо поновлення реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Гігабіт Плюс» як платника єдиного податку третьої групи, 5 відсотків з 30 вересня 2024 року та включити його до реєстру платників єдиного податку.
Позов обґрунтовує тим, що відповідачем прийнято рішення від 25.10.2024 за № 32273/6/1301-04-13-14 про анулювання реєстрації платника єдиного податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Гігабіт Плюс». Зазначає, що спірне рішення прийняте на підставі акту про результати камеральної перевірки від 25.09.2024 за №39941/13-01-04-13-04/41402572 та висновку з засідання постійно діючої комісії з розгляду спірних питань, яке відбулось 25.10.2024. Вказує, що Головне управління ДПС у Львівській області дійшло висновку, що ТОВ «Гігабіт Плюс» допустило порушення підпункту 8 підпункту 291.5.1 п. 291.5 ст. 291, підпункту 5 підпункту 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України, в результаті - реєстрація платника єдиного податку позивача анульована 30.09.2024. Позивач вважає спірне рішення відповідача від 25.10.2024 за № 32273/6/1301-04-13-14 про анулювання реєстрації платника єдиного податку необґрунтованим, безпідставним і таким, яке не відповідає вимогам чинного законодавства. Звертає увагу, що відповідач під час проведення камеральної перевірки, за результатами якої складено Акт перевірки від 25.09.2024 №39941/13-01-04-13-04/41402572 з`ясував питання, що не охоплюються законодавчо визначеними межами з проведення такого виду податкової перевірки, до предмету камеральної перевірки не належить перевірка дотримання платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування. Спірне рішення відповідача ґрунтуються на висновках акту перевірки де в описовій частині, вказано: «підприємство у своїй діяльності застосовує вид діяльності заборонений на спрощеній системі оподаткування, а саме: 61.90 «Інша діяльність у сфері електрозв`язку»… З набранням чинності 01.01.2022 Закону №1089 платники єдиного податку-юридичні особи при постачанні електронних комунікаційних послуг не мають права застосовувати спрощену систему оподаткування, обліку та звітності… Згідно з КВЕД-2010 діяльність із надання послуг доступу до мережі «Інтернет» не належить до окремого класу або підкласу видів економічної діяльності, а є складовою класу 61.10 «Діяльність у сфері проводового електрозв`язку» та класу 61.90 «Інша діяльність у сфері електрозв`язку». Однак, такі висновки не відповідають фактичним обставинам справи, та не можуть бути підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку. Зазначає, що з дати створення позивач здійснює діяльність в сфері електронних комунікаційних послуг, а саме надання послуги з доступу до мережі Інтернет фізичним та юридичним особам. Відповідно до вимог Закону України «Про електронні комунікації» від 16 грудня 2020 року № 1089-IX з усіма змінами, постачальник електронних комунікаційних послуг зобов`язаний подати повідомлення про початок здійснення діяльності у сфері електронних комунікацій до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електронних комунікацій, радіочастотного спектра та надання послуг поштового зв`язку, та бути включений в реєстр постачальників електронних комунікаційних мереж та послуг. Позивач внесений до реєстру постачальників електронних комунікаційних мереж та послуг за № 14 та здійснює діяльність у сфері електронних комунікацій на території Тернопільської та Львівської областей. Позивач наголошує, що згідно із п.п. 5 п.п. 298.2.3. п. 298.2. ст. 298 ПК України (в редакції станом на 25.09.2024) платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 25.10.2024 № 32273/6/1301-04-13-14 про анулювання реєстрації платника єдиного податку Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГАБІТ ПЛЮС». В іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви. Крім того, апелянт зазначає, що по такій категорії спорів існує стала судова практика, в тому числі і практика Верховного суду, де для відновлення порушеного права платників податків, належного та ефективного захисту їх інтересів судами приймаються рішення щодо визнання протиправними та скасування рішень контролюючих органів про анулювання реєстрації платника єдиного податку, і водночас, зобов`язують такі контролюючі органи вчинити дії щодо поновлення реєстрації платників єдиного податку третьої групи, 5 відсотків з дати їх виключення (оскільки саме виключення здійснювалось згідно рішення контролюючого органу яке скасовано). Зокрема така позиція викладена у справах № 300/726/22, №320/40139/23, № 420/4796/24, №380/22351/24, №380/21347/24.
Крім того, оскаржив рішення суду і відповідач. Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що позивачем не надано доказів, які підтверджують, що ТзОВ «Гігабіт Плюс» не здійснює технічне обслуговування і експлуатацію власних електронних та комунікаційних мереж, адже договір складений двосторонній і саме позивач здійснює технічне обслуговування і експлуатацію власних електронних та комунікаційних мереж, ним не зазначено, хто виконує такі функції, зокрема не надано договір хто саме тоді здійснює обслуговування електронних та комунікаційних мереж позивача. Таким чином, вважає, що ГУ ДПС у Львівській області відповідно до законодавства та в межах компетенції, було проведено засідання постійно діючої комісії з розгляду спірних питань, яке відбулося 25.10.2024, відповідно висновку Комісії винесено рішення від 25.10.2024 № 32273/6/1301-04-13-14 про анулювання реєстрації платника єдиного податку ТзОВ «Гігабіт Плюс» з 30.09.2024 року, оскільки згідно норм податкового законодавства, анулювання проводиться за раніше прийнятим рішенням контролюючого органу з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення, тобто з 01.10.2024 ТзОВ «Гігабіт Плюс» вважається платником інших податків і зборів. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні вимог в повному обсязі.
26.09.2025 позивачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві зазначає, що судом першої інстанції в рішенні від 30.07.2025 вірно враховано аргументи наведені позивачем про протиправність спірного рішення та правильно встановлено обставини справи і ухвалено рішення в частині задоволення позову, де визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Львівській області. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а скаргу позивача задовольнити з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
25.09.2024 Головним управлінням ДПС у Львівській області складено Акт перевірки платника №39941/13-01-04-13-04/41402572, яким встановлено що підприємство у своїй діяльності застосовує вид діяльності заборонений на спрощеній системі оподаткування, а саме 61.90 «Інша діяльність у сфері електрозв`язку».
25.10.2024 Головним управління ДПС у Львівській області прийнято Рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку Товариства з обмежено відповідальністю «Гігабіт Плюс», в якому зазначено: 
«реєстраційний номер облікової картки платника податку 41402572 дата (період) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування « 01» січня 2024 року. Обрана група: 3. Ставка податку 5%. 
ГУ ДПС у Львівській області відповідно до п. 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України, Висновку постійно діючої комісії по розгляду спірних питань від 25.10.2024 №313/13-01-04-13 та Рішення співголови постійно діючої комісії з розгляду спірних питань від 25.10.2024 № 1298/13-01-04-13-11 щодо правомірності виключення платника єдиного податку з Реєстру платників єдиного податку, прийняте Рішення про виключення платника з Реєстру.
Керівником встановлено:
Платник здійснює діяльність відповідно до видів, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування чим порушено п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України, а саме: 61.90 «Інша діяльність у сфері електрозв`язку», що підтверджено даними ІКС «Податковий блок».
Висновок:
ТзОВ «ГІГАБІТ ПЛЮС» порушено п.п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України, що є підставною для анулювання реєстрації платника єдиного податку згідно з п.п. 3 п. 299.10. п. 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України.
Днем прийняття рішення про анулювання реєстрації є дата його підписання керівником податкового органу.
Датою анулювання реєстрації є 30 вересня 2024 року.
Рішення складене « 25» жовтня 2024 року у двох примірниках: перший – в облікову справу платника (реєстраційну частину) разом із копіями документів, що стали підставою для анулювання реєстрації, другий – платнику податків».
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся в суд першої інстанції з позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 25.10.2024 № 32273/6/1301-04-13-14 про анулювання реєстрації платника єдиного податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Гігабіт Плюс». Разом з тим, вказав, що спірне зобов`язання вчинити певні дії не буде відповідати критеріям ефективності, оскільки по суті таке судове рішення не захистить/не відновить порушене/оспорюване право/інтерес позивача.
Суд апеляційної інстанції частково не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п. 75.1. ст. 75 ПК України (в редакції станом на 25.09.2024) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.
Згідно із п.п. 75.1.1. п. 75.1. ст. 75 цього ж Кодексу, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО. Предметом камеральної перевірки також можуть бути: 1) своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків); 2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних; 3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах; 4) повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні»; 5) своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу; 6) своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки; 7) своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення) контролюючого органу, що надсилаються у випадках, визначених статтею 39-3 цього Кодексу; 8) своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників відповідно до вимог пункту 44-1.2 статті 44-1 цього Кодексу; 9) своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору, фінансової звітності, копій первинних документів та іншої інформації щодо трасту на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 442 цього Кодексу; 10) своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до пункту 44-1.3 статті 44-1, підпунктів 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу; 11) своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти.
Відповідно до п. 76.1. ст. 76 цього ж Кодексу камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Відповідно до п. 76.2. ст. 76 цього ж Кодексу порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього ж Кодексу.
Згідно із п.п. 5 п.п. 298.2.3. п. 298.2. ст. 298 цього ж Кодексу платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.
Відповідно до п. 299.11. ст. 299 цього ж Кодексу у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
Надаючи правову оцінку спірному рішенню, колегія суддів зазначає наступне.
Податковим органом прийнято спірне рішення за наслідками проведення камеральної перевірки позивача та надано оцінку питанню правомірності перебування позивача, як платника єдиного податку третьої групи на спрощеній системі. Відповідно предмет згаданої камеральної перевірки не відповідає змісту та вимогам ст. 75 ПК України.
Апеляційний суд звертає увагу, що інформація, яка зібрана податковим органом відносно платника поза межами здійснюваного нею заходу з податкового контролю та не відноситься до предмета перевірки, не може слугувати підставою для прийняття рішення про анулювання реєстрації та виключення з реєстру платників єдиного податку саме за результатом проведення камеральної перевірки. Якщо ж під час проведення камеральної перевірки виявлено порушення податкового законодавства, контролюючий орган має право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку платника податків. ПК України не передбачено можливість проведення контролюючим органом камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку третьої групи умов перебування на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності. Предметом камеральної перевірки можуть бути виключно помилки (порушення) у податковій звітності та/або її неподання (несвоєчасне подання). Якщо ж під час проведення камеральної перевірки виявлено порушення податкового законодавства, контролюючий орган має право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку платника податків.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 19.03.2019 у справі №803/1908/16, від 23.08.2019 у справі №826/4242/15, від 06.02.2020 у справі №813/87/16 та від 04.05.2023 у справі №320/1040/19.
Верховний Суд при розгляді аналогічних адміністративних справ сформував такі висновки: реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 25.10.2024 № 32273/6/1301-04-13-14 про анулювання реєстрації платника єдиного податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Гігабіт Плюс».
Разом з тим, що стосується доводів апелянта (позивача) в частині зобов`язання Головного управління ДПС Львівській області вчинити дії щодо поновлення реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Гігабіт Плюс», як платника єдиного податку третьої групи, 5 відсотків з 30 вересня 2024 року та включити його до реєстру платників єдиного податку, колегія суддів вказує на наступне.
Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Згідно з п. 19-3.1 ст. 19-3 ПК України до функцій державних податкових інспекцій належать: здійснення сервісного обслуговування платників податків; здійснення реєстрації та ведення обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням; формування та ведення Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи, визначені п.п.41.1.1 п.41.1 ст.41 цього Кодексу; виконання інших функцій сервісного обслуговування платників податків, визначених законом.
Відповідно до п. 299.1 ст. 299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
Згідно з п. 299.13 ст. 299 ПК України з метою постійного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб інформацією центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, щоденно оприлюднює для безоплатного та вільного доступу на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань і власному офіційному веб-сайті такі дані з реєстру платників єдиного податку: податковий номер (для юридичної особи); найменування для юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові для фізичної особи; дату (період) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування; ставку єдиного податку; групу платника податку; види господарської діяльності (за наявності відповідних даних); дату виключення з реєстру платників єдиного податку.
Отже, у випадку анулювання реєстрації платником єдиного податку суб`єкт господарювання не може бути платником цього податку із дати вилучення з відповідного Реєстру. Анулювання реєстрації платником єдиного податку передбачає собою перехід платника податків на загальну систему оподаткування. Платник податку, починаючи з дати анулювання реєстрації платником єдиного податку, та у разі, якщо за рішенням суду скасовано анулювання реєстрації такого платника, до дати прийняття такого рішення втрачає право перебувати на спрощеній системі оподаткування, тому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку з невідворотністю спричиняє виникнення низки негативних (несприятливих), для такого платника, юридичних наслідків.
При цьому, нормами Податкового кодексу України не передбачена можливість звернення платника податків до контролюючого органу із заявою на поновлення його попереднього статусу платника єдиного податку та включення до реєстру за наслідками скасування у судовому порядку як протиправного рішення контролюючого органу про виключення з реєстру платників єдиного податку.
Посилання суду першої інстанції в оскаржуваній частині рішення на пп.5 п. 299.7. ст. 299 ПК України є помилковим, оскільки стосується випадків первинної реєстрації платника єдиного податку і надає перелік інформації (відомостей) про платника єдиного податку що вноситься до реєстру платників єдиного податку.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ефективним відновленням порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління ДПС у Львівській області відновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Гігабіт Плюс», як платника єдиного податку третьої групи, 5 відсотків з 30 вересня 2024 року та включити його до реєстру платників єдиного податку.
Також, відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи вбачається, що при поданні адміністративного позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 6056,00 грн за подання адміністративного позову. Судом першої інстанції при задоволенні позовної вимоги стягнуто на користь позивача 3028,00 грн. Разом з тим, за подання апеляційної скарги на рішення суду позивачем сплачено 4542,00 грн. (3028,00*1,5). Оскільки, Восьмий апеляційний адміністративний суд у своїй постанові дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, то таким чином на користь позивача слід стягнути 7570,00 грн. (3028,00 + 4542,00) сплаченого судового збору.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування рішення або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення.
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гігабіт Плюс» задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року у справі № 380/22311/24 скасувати в частині відмови в задоволенні позову та прийняти в цій частині нове, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гігабіт Плюс» задовольнити.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області відновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Гігабіт Плюс», як платника єдиного податку третьої групи, 5 відсотків з 30 вересня 2024 року та включити його до реєстру платників єдиного податку.
В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2025 року у справі № 380/22311/24 залишити без змін.
Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (код ЄДРПОУ - 43968090) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гігабіт Плюс» (код ЄДРПОУ - 41402572) сплачений судовий збір в сумі 7570 (сім тисяч п`ятсот сімдесят) грн 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	Т. І. Шинкар