Справа № 686/16911/25
Провадження № 2/686/3116/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне
21 січня 2026 року Хмельницький міськрайонний суд 
Хмельницької області
в складі: головуючої – судді Козак О.В.,
при секретарі – Норчук Р.В.,
за участю: представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
ВСТАНОВИВ:
В червні 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в обґрунтування якого вказав, що 31 січня 2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, на забезпечення якого також був укладений договір іпотеки із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя.
У відповідності до п. 1 Договору позики ОСОБА_2 було надано ОСОБА_3 позику у розмірі 1416940 грн. 00 коп., що на момент укладання договору становить еквівалент 48860 доларів США 00 центам.
Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 5.1. Договору іпотеки, ст. 35 Закону України «Про іпотеку» Відповідачем неодноразово надсилалися вимоги про усунення порушень у тридцятиденний строк. Всі надіслані листи були повернені за зворотною адресою.
П. 5.5.1. Договору іпотеки передбачено, що у випадку невиконання Іпотекодавцем письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим та/або договором позики у встановлений Іпотекодержателем строк такі вимоги Іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки. Це застереження згідно Закону України “Про іпотеку" вважається договором про задоволення вимог Іпотекодержателя.
П. 5.6. Договору іпотеки передбачено, що Право вибору способу задоволення вимог Іпотекодержателя та вибір способу задоволення таких вимог належить Іпотекодержателю.
У грудні 2024 року він користуючись своїм правом передбаченим договором іпотеки та ст. 36 Закону України «Про Іпотеку» звернувся з заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі.
10 грудня 2024 року ним було отримано рішення про відмову в проведенні реєстраційних дії № 76525027, 76524841 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки. Правовою для реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на нерухоме майно (об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості), яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Право власності (спеціальне майнове право) іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.
Вартість майна переданого ОСОБА_4 в іпотеку ОСОБА_2 в рахунок забезпечення свого основного зобов`язання по поверненню позики у розмірі 48860 доларів США 00 центі, становить відповідно до Звіту про оцінку майна № РАRТ-25102024-001 від 25.10.2024р. 1980300 грн. 00 грн.
З врахуванням наведеного позивач просить: звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 31 січня 2022 року посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, Сєтак В. Я., зареєстрованого в реєстрі за № 1238 у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 , перед ОСОБА_2 , за договором позики від 31 січня 2022 року, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки ОСОБА_2 ; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору та витрати на надання правничої допомоги.
В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав зазначених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечив.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, 31 січня 2022 року між ОСОБА_3 (Позичальником) та ОСОБА_2 (Позикодавецем) був укладений договір позики, у відповідності до п.1 якого Позикодавець передав Позичальнику у власність гроші в сумі 1416940 грн. 00 коп., що на момент укладання договору становить еквівалент 48860 доларів США 00 центів, на умовах викладених в цьому договорі, а Позичальник приймає ці гроші та зобов`язується повернути суму грошей, що не може бути менше суми еквівалент 48860 доларів США 00 центів, у встановлений строк.
Згідно п.2 Договору, Позикодавець передав Позичальнику гроші строком до 31.01.2023 року, а Позичальник зобов`язується повернути та Позикодавець прийняти гроші не пізніше 31.01.2023 року.
31 січня 2022 року між ОСОБА_3 (Іпотекодавцем) та ОСОБА_2 (Іпотекодержателем) був укладений договір Іпотеки із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В. Я., зареєстрованого в реєстрі за № 1238
Згідно п.1.1. вказаного Договору, цей договір забезпечує вимогу Іпотекодержателя, що випливає з Договору позики від 31.01.2022р., укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, за умовами якого Іпотекодержавтель надав Іпотекодавцю позику у сумі 1416940грн., що на момент укладання договору становить еквівалент 48860 доларів США 00 центів, на умовах викладених в цьому договорі, а Іпотекодавець зобов`язується повернути суму грошей до 31.01.2023 року.
У відповідності до даного Договору Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Іпотекодавцем своїх зобовязань за Договором позики отримати задоволення своїх вимог за рахунок майна, заставленого на нижчевказаних умовах.
Предметом іпотеки є нерухоме майно: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,0805 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки: 6810100000:02:006:0443 (п.1.2 Договору іпотеки).
Сторони оцінюють предмет іпотеки в суму 1416940 грн. 00 коп. На строк дії цього Договору предмет іпотеки залишається у володінні (користуванні) Іпотекодавця (п.п.1.3, 1.4 Договору).
18.07.2024р. та 20.08.2024р. позивач направив на адресу відповідача Вимоги про усунення порушень за договором позики, які останнім отримано не було.
Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно Хмельницької міської ради Воротної О.І. від 10 грудня 2024 року про відмову в проведенні реєстраційних дії № 76525027, 76524841 представнику іпотекодержателя було відмовлено в реєстрації права власності на предмет іпотеки на підставі п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (наявність зареєстрованих обтяжень на предмет іпотеки).
Вищевказані обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Частиною першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідно до статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Згідно з частиною першою, п`ятою, дев`ятою статті 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Іпотекодавець і боржник, якщо він є відмінним від іпотекодавця, мають право виконати основне зобов`язання протягом тридцятиденного строку, вказаного в частині першій цієї статті, згідно з умовами та з наслідками, встановленимистаттею 42 цього Закону.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону № 898-ІV, право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Кодексу.
Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачати як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі купівлі-продажу.
Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки сторони визначили у Розділі 5 Договору.
Згідно п.п.5.1, 5.4 Договору іпотеки, у разі порушення основного зобов`язання та/або умов цього Договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодацю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимоги про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя.
Пунктом 5.5 Договору сторони визначили способи задоволення вимог Іпотекодержателя:
5.5.1 У випадку невиконання Іпотекодавцем письмової вимоги Іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим та/або договором позики у встановлений Іпотекодержателем строк такі вимоги Іпотекодежателя задовільняються за рахунок предмета іпотеки. Це затереження згідно Закону України "Про іпотеку" вважається договором про задоволення вимог Іпотекодежателя.
5.5.2 Іпотекодавець довів до відома Іпотекодержателя, що його місце проживання: АДРЕСА_2 . У випадку зміни місця проживання, Іпотекодавець зобов`язаний попередити про це Іпотекодержателя, про що укласти відповідні зміни та доповнення до договору іпотеки. У випадку неотримання Іпотекодавцем письмової вимоги (цінного листа з описом вкладення та повідомленням про вручення) Іпотекодержателя про усунення порушених зобов`язань за цим та/або договором позики у встанолений Іпотекодержателем строк, Іпотекодержатель має право зареєструвати за собою право власності на предмет іпотеки.
5.5.3 Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.
Право вибору способу задоволення вимог Іпотекодержателя та вибір способу задоволення таких вимог належить Іпотекодержателю (п.5.6 Договору).
Отже, сторони підписали іпотечний договір, обумовили всі умови, в тому числі, вирішили питання позасудового врегулювання спору, зокрема передбачити право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом – реєстрації за Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.
Частина перша статті 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Спосіб захисту цивільного права чи інтересу - це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Спосіб захист цивільного права чи інтересу має бути доступним та ефективним.
Способу захисту цивільного права чи інтересу можуть бути судові (стаття 16 ЦК України) та позасудові (статті 17-19 ЦК України).
Відповідно до статей 12 і 33 Закону України «Про іпотеку» одним із засобів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки.
Закон України «Про іпотеку» визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (ч.4 ст. 33 цього Закону) судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду), позасудовий захист прав нотаріусам (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.
Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками є (ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку»): 1) передача іпотекодержателю права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.
Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є : 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 39 Закону України «Про іпотеку») 2) продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві (стаття 38 цього Закону).
Звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки, будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку визначеному статтею 38 Закону України «Про іпотеку», можливе лише за умови, що сторони договору іпотеки не передбачили цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, яке прирівнюється до такого договору за юридичними наслідками. Якщо ж сторони договору іпотеки передбачили такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону, є неналежним способом захисту, незалежно від того, чи просить позивач встановити у рішенні суду право продати предмет іпотеки від імені іпотекодержателя, чи від імені іпотекодаця.
Такі правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц (провадження №14-112 цс19) та від 12 червня 2019 року у справі № 205/578/14-ц (провадження №14-48цс19).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.03.2018 року, у справі № 760/14438/15-ц також дійшла висновку, що передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, відповідно до статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду.
Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі.
Із урахуванням наведеного, звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття позивачем права власності на предмет іпотеки є способом позасудового врегулювання, а такі вимоги заявлені позивачем у судовому порядку є неналежним способом захисту.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки, слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 6, 16, 526, 527, 530, 546, 589, 590, 1049, 1050,1054 ЦК України, ст.ст.1,3,12, 33, 35, 36, 37, 38, 39 Закону України «Про іпотеку», суд -
УХВАЛИВ:
В задоволенні позовних вимог  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_2 (РНОКППП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ).
Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ).

Дата складання повного тексту рішення суду - 02.02.2026 року.

Суддя: