Справа №: 398/7935/25 
провадження №: 3/398/122/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України 

"15" січня 2026 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Орловський В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:
ОСОБА_1 23 листопада 2025 року о 17:00 год в м. Олександрія по вул. Юрія Карлюка (Приярна), 2/2, керував транспортним засобом марки ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений. Цими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Він надав суду такі пояснення: 23 листопада 2025 року ОСОБА_1 під`їхав до свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де його одразу ж наздогнав автомобіль поліції. ОСОБА_1 стверджує, що зупинився біля свого дому, також бачив, що на автомобілі поліції, який слідував за ним, були увімкнені проблискові маячки. Поліцейські мотивували зупинку тим, що в автомобілі не працює підсвічування заднього номерного знака. У відповідь ОСОБА_1 зазначив, що одна лампочка світить слабше, ніж інша, почав сперечатися з поліцейськими. Потім поліцейські сказали, що він перебуває у стані сп`яніння і запропонували пройти огляд. Водій наполягає, що був повністю тверезим і не вживав алкогольні напої протягом останніх одного-двох тижнів. Обвинувачення поліцейських у наявності запаху алкоголю він вважає безпідставними та пов`язує їх з давнім конфліктом із цим конкретним екіпажем, який раніше вже неодноразово затримував його та доставляв до ВСП, адже він був військовослужбовцем і самовільно залишив військову частину. ОСОБА_1 пояснив, що висловив готовність пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер», проте відмовився надавати поліцейським свої документи. Свою відмову надати посвідчення водія він мотивував тим, що вже перебував біля власного дому, та не хотів надавати свої документи, бо побоювався, що поліцейські відвезуть його у Військову службу правопорядку. Поліцейські, у свою чергу, відмовилися проводити огляд без пред`явлення документів. Після того, як працівники поліції поїхали, ОСОБА_1 за власною ініціативою поїхав до медичного закладу (Олександрійської міської лікарні) для проходження освідування. Однак у лікарні йому відмовили у проведенні огляду без супроводу поліції та відповідного направлення. Перебуваючи в лікарні, він щонайменше чотири рази викликав поліцію за номером «102», щоб вони зафіксували його стан, проте жоден екіпаж на виклик не приїхав. 
У судовому засіданні захисник Сердюк О.О. наполягав на невинуватості ОСОБА_1 , просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Захисник зазначив, що обидві лампочки підсвітки номерного знака автомобіля працювали, хоча одна світила тьмяніше через конструктивні особливості автомобіля (різна глибина розташування джерел світла). Поліцейські відмовилися зафіксувати справність підсвітки на бодікамеру на прохання сина водія. Захисник наголосив, що замість офіційної процедури поліцейські обмежилися фразою «будеш дуть», на яку ОСОБА_1 відповів згодою. Проте огляд не було проведено через суперечку щодо документів, хоча поліцейські фактично вже встановили особу водія. Адвокат звернув увагу суду на те, що протокол був роздрукований лише через три хвилини після відмови надати документи. При цьому поліцейські пропонували водію отримати копію протоколу ще на 6-й хвилині спілкування, коли він фактично ще не був складений. Захисник стверджує, що поліцейські порушили вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції 1452/735 від 09.11.2015, оскільки не надали водію направлення до медичного закладу. У матеріалах справи міститься направлення, яке, за словами захисника, не складалося у присутності водія і не вручалося йому, що стало причиною відмови лікарні у проведенні огляду, коли ОСОБА_1 приїхав туди самостійно. Також захисник звернув увагу на те, що поліцейський ОСОБА_2 на 15-й хвилині відеозапису скасував виклик на лінію «102», який робив син водія, заявивши диспетчеру, що сторонніх екіпажів не потрібно. Це, на думку захисту, свідчить про навмисне блокування можливості водія пройти об`єктивне обстеження. Захисник послався на презумпцію невинуватості та практику ЄСПЛ, наголошуючи, що всі сумніви мають тлумачитися на користь особи, а обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Поліцейський Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 521564 від 23.11.2025 року, в якому викладені обставини вчинення і фіксації правопорушення;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КП “Центральна міська лікарня м. Олександрії” ОМР від 23.11.2025 року, у якому зазначено про відмову водія від проходження огляду у медичному закладі;
- рапортом поліцейського СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 23.11.2025 року;
- довідкою Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області № 147999-2025 від 25.11.2025 р., відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , має посвідчення водія українське ПВВ 031560, термін дії з 07.02.2008р.;
- диском з відеозаписом, здійсненим нагрудною бодікамерою S/N 2023000016. На відеозаписі з відеокамери, що встановлена у автомобілі поліції, зафіксовано слідування автомобіля поліції за автомобілем ВАЗ, увімкнення на автомобілі поліції синіх та червоних проблискових маячків. Зупинка автомобіля відбулася у темний час доби, на вулиці у зоні видимості не було пішоходів чи інших осіб. Автомобіль ВАЗ на вимогу поліції з`їхав з дороги та зупинився біля іншого припаркованого автомобіля. Автомобіль поліції зупинився навпроти водійських дверей автомобіля ВАЗ. Одразу після зупинки із передніх дверей зі сторони пасажира автомобіля ВАЗ вийшов чоловік і став навпроти автомобіля поліції. Через декілька секунд зі сторони водійських дверей цього автомобіля до поліцейських вийшов ОСОБА_1 , в руках у якого були ключі від автомобіля. Поліцейські встановили особу цього чоловіка - ОСОБА_1 . Він почав ходити навколо місця події, сперечатися з поліцейськими, наполягав на тому, що поліцейський його не зупиняв, відмовився надати документи. Поліцейські звернули увагу водія на те, що в автомобілі несправна підсвітка заднього номерного знака, у відповідь той продовжив сперечатися і грубити. Під час спілкування з ним поліцейські виявили ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, і запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки із застосування алкотестера “Драгер”. У відповідь ОСОБА_1 відповів, що пройде огляд із застосуванням “Драгера”, коли його зупинять, вимагав надати відеодокази зупинки його автомобіля, наполягав на тому, що автомобіль стояв припаркований і він ним не керував, коли під`їхали поліцейські. ОСОБА_1 продовжив сперечатися з поліцейськими, грубив, вживав нецензурну лексику, звинувачував їх. Він висловлювався плутано, одночасно погоджуючись пройти огляд на місці зупинки та вимагаючи як умову такого огляду надання доказів зупинки і проведення огляду без пред`явлення ним своїх документів. Поліцейський, дістаючи з багажника поліцейського автомобіля прилад “Драгер”, відповідав Садовничому: “Як хочете, не давайте - це є адміністративне правопорушення … за те, що не надаєте документи”. Потім один поліцейський відкриває кейс з приладом Драгер і показує водію запаковані трубки, інший поліцейський пропонує надати документи. У відповідь ОСОБА_1 знову починає емоційно заперечувати поліцейському, стверджуючи, що вони його не зупиняли і відповідно немає підстав проводити огляд і також вимагає у поліцейських пред`явити службове посвідчення. Поліцейський ОСОБА_2 виконує вимогу і пред`являє водію своє посвідчення. Після цього ОСОБА_1 каже поліцейському Литвиненку: “давай я тобі дихну”. Поліцейський ОСОБА_2 роз`яснює водію, що той може пройти огляд на стан сп`яніння на “місці зупинки або у найближчому медичному закладі”. ОСОБА_1 відповів поліцейському, що якщо б той зупинив його, тоді пройшов би огляд і пред`явив свої документи, але оскільки за його твердженням “його не зупинили” він “не буде дуть”. Поліцейсьткі ще раз уточнюють чи відмовляється він пройти огляд, водій відповідає “я не відмовляюсь, ти мене не зупиняв”. Потім присутні на місці події жінка просить ОСОБА_3 пройти огляд, стверджуючи, що він не вживав алкоголь, на що той відповідає, що “якщо я зараз почну дуть, він по любому почне просить документи”. Поліцейський ще раз пояснює, що йому пропонують пройти огляд на місці зупинки або у найближчому медичному закладі. Чоловік, який стоїть поруч із ОСОБА_1 , пропонує пройти огляд “без документів”. Поліцейський у відповідь пояснює, що ненадання документів є адміністративним правопорушенням. ОСОБА_1 відповідає “тоді до свіданія”. Поліцейський уточнює:”То ви не будете проходити огляд?” . Садовничий відповідає: “Ні, не буду”. Поліцейський говорить: “Тоді складаємо адміністративний протокол за ст 130 КУпАП”. Садовничий обурюється “а що ж ти будеш складати, як я тобі документи не даю?”. Поліцейський продовжує запитувати ОСОБА_1 “У закладі охорони здоров`я ви будете проходити?. ОСОБА_1 у відповідь почав давати вказівки своїм родичам телефонувати в “другу поліцію” і каже, що йде у свій двір. Поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 ходить навколо автомобіля і сперечається з поліцейським, говорить, що буде викликати “другу поліцію”. Потім поліцейський питає ОСОБА_1 чи буде той отримувати копію протоколу і постанови. ОСОБА_1 у відповідь продовжує сперечатися і обурюватися, стверджуючи, що він “нікуди не їхав”, його не зупиняли і він ні від чого не відмовляється. Потім поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про відсторонення від керування транспортними засобами, і далі від`їжджає, щоб зробити ширшим прохід до автомобіля ВАЗ. Потім поліцейські і ОСОБА_1 оглядали підсвітку номерного знака. На відеозаписі можна розгледіти, що підсвітка дійсно з однієї сторони тьмяніша, ніж з іншої. Також зафіксовано, що поліцейський за допомогою планшета складає документи і знову пропонує отримати копію протоколу, у відповідь ОСОБА_1 кричить на поліцейських нецензурною лайкою, поліцейський попереджає його про недопустимість таких дій у громадському місці. Поліцейський роздруковує документи і ще раз пропонує ОСОБА_1 отримати їх копію. ОСОБА_1 відмовляється і говорить, що чекає інший наряд поліції. Після нетривалої суперечки поліцейські сідають в автомобіль і їдуть з місця події, ОСОБА_1 намагається заблокувати їх виїзд, поліцейські попереджають його про кримінальну відповідальність за блокування автомобіля поліції і після цього їдуть з місця події.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена та підтверджується належними і допустимими доказами.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Нормами статті 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС/МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі незгоди водія з результатами огляду або відмови від його проходження на місці — в найближчому закладі охорони здоров`я.
Суд критично оцінює позицію ОСОБА_1 щодо невизнання вини та заперечення факту керування транспортним засобом, оскільки ці твердження повністю спростовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом. На відео зафіксовано рух службового автомобіля поліції за автомобілем ВАЗ 21104, зупинку останнього та вихід ОСОБА_1 з місця водія. Зафіксовані на відеозаписі твердження водія про те, що він нікуди не їхав і автомобіль стояв припаркований не відповідають об`єктивним обставинам, зафіксованим на відеокамеру. Автомобіль поліції тривалий час слідував за автомобілем ВАЗ під керуванням ОСОБА_1 і подав проблисковими маячками синього і червоного кольору вимогу про зупинку, після чого автомобіль ВАЗ з`їхав з дороги і зупинився. Одразу після зупинки ОСОБА_1 вийшов із дверей автомобіля зі сторони водійського сидіння. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 змінив позицію та стверджував, що справді керував автомобілем і зупинився за власним бажанням коли доїхав до в`їзду у двір свого будинку, а поліцейські під`їхали пізніше. Але і ця позиція суперечить наданому відеозапису, на якому зафіксовано зупинку автомобіля ВАЗ після подання поліцейськими вимоги про зупинку і подальший вихід з автомобіля водія ОСОБА_1 . Досліджений у судовому засіданні відеозапис є безперервним і підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем і його зупинку після подання відповідної вимоги поліцейськими.
Отже, суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем. 
Щодо законності вимоги поліцейських про проходження огляду на стан сп`яніння, суд керується такими міркуваннями. 
Відповідно до пунктів 2, 3 Розділу I Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознакою алкогольного сп`яніння, зокрема є запах алкоголю з порожнини рота.
Підставою для огляду стало виявлення поліцейськими під час спілкування з водієм ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме запаху алкоголю з порожнини рота. Відповідно до зазначених норм Інструкції це є достатньою підставою для вимоги пройти огляд на стан сп`яніння.
Відеозапис події підтверджує, що поліцейські діяли у відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, а саме: запропонували водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів (алкотестера «Драгер»), а після фактичної відмови водія від проходження огляду на місці запропонували пройти такий огляд у найближчому медичному закладі.
Аргументи сторони захисту про те, що поліцейські не пропонували ОСОБА_1 , пройти огляд у медичному закладі спростовуються описаним вище відеозаписом.
Суд тлумачить зафіксовану на відеозаписі поведінку ОСОБА_1 як ухилення від проходження огляду як на місці, так і в медичному закладі. Як вбачається з відеозапису, водій не висловлював безумовної згоди на проходження огляду, а ставив виконання свого обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР, у залежність від виконання поліцейськими його вимог, а саме: надання доказів зупинки та проведення огляду без пред`явлення документів. Зокрема, фрази «якщо я зараз почну дуть, він по любому почне просить документи» та пряма відмова на запитання поліцейського: «То ви не будете проходити огляд? — Ні, не буду», а також увесь зміст і контекст спілкування поліцейського і ОСОБА_1 , що описаний вище, свідчать про свідому відмову від виконання законної вимоги працівника поліції. Водночас поліцейські роз`яснювали водію ОСОБА_1 його обов`язки, що передбачені Правилами дорожнього руху, пред`явити документи та пройти огляд на вимогу поліцейського. Буквальний зміст їх слів, зафіксований на відеозаписі, вказує на те, що вони не висували жодних умов для проходження такого огляду, зокрема і не ставили його проведення у залежність від надання документів водієм, лише попереджали його, що ненадання документів є адміністративним правопорушенням та окремою підставою для притягнення до відповідальності. 
Аргументи сторони захисту про те, що поліцейські не надали ОСОБА_1 направлення до медичного закладу, суд вважає неспроможними. 
Відповідно до ч.6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 8. Розділу I Інструкції № 1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
За змістом цієї форми направлення, а також враховуючи послідовність передбаченого ст 266 КУпАП та Інструкцією порядку огляду водія на стан сп`яніння письмове направлення складається для доставки водія до лікарні. Оскільки ОСОБА_1 на пропозицію проїхати до медзакладу відповів відмовою, зазначивши, що йде у свій двір та фактично ухиляючись від проходження огляду та відмовляючись отримувати будь-які документи, у поліцейських були відсутні підстави та фізична можливість для вручення йому направлення для огляду, від якого він вже відмовився.
Твердження ОСОБА_1 у судовому засіданні про самостійне звернення до медичного закладу після того, як поліцейські поїхали з місця події, не спростовує факту вчинення адміністративного правопорушення. Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність саме за відмову від проходження огляду у встановленому порядку. Порядок, визначений ст. 266 КУпАП, передбачає огляд на вимогу поліцейського та у його присутності та за його направленням. Проходження огляду самостійно, через певний проміжок часу та без контролю з боку уповноваженої посадової особи, не може вважатися належним виконанням вимог п. 2.5 ПДР і не нівелює попередньої відмови, зафіксованої у протоколі та відеозаписі на нагрудну камеру поліцейського.
Доводи захисника щодо справності підсвітки номерного знака та безпідставності зупинки не впливають на кваліфікацію дій водія за ч.1 ст. 130 КУпАП. На відеозаписі зафіксовано, що підсвітка з одного боку дійсно була тьмянішою, що відповідно до норм ст. 35 ЗУ “Про Національну поліцію” було достатньою підставою для зупинки. 
Посилання захисника на блокування можливості пройти обстеження шляхом скасування його виклику на «102» не спростовують доведеності вини ОСОБА_1 , оскільки на момент скасування виклику процедура оформлення адміністративного правопорушення вже тривала, факт відмови був зафіксований, сама процедура огляду відповідала вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції, а прибуття іншого екіпажу не передбачено чинним законодавством як обов`язкова умова проходження огляду.
Щодо посилань захисника на часові розбіжності між пропозицією поліцейського отримати копію протоколу та часом його фактичного роздрукування, суд зазначає наступне.
Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення регулюється Інструкцією, затвердженою Наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, яка передбачає можливість складання протоколу як у паперовому вигляді, так і в електронній формі з подальшим роздрукуванням. Процес складання електронного протоколу на службовому планшеті є триваючим у часі технічним процесом, який включає введення анкетних даних особи, фабули правопорушення та інших реквізитів.
Суд, дослідивши відеозапис з бодікамери, встановив, що поліцейські розпочали процедуру оформлення матеріалів після фактичної відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння. Той факт, що пропозиція отримати копію протоколу пролунала від інспектора до роздрукування паперового носія пояснюється технічними особливостями роботи автоматизованої системи та часом, необхідним для внесення даних.
Зазначена обставина не свідчить про упередженість працівників поліції чи фальсифікацію матеріалів справи, оскільки подія правопорушення (відмова від огляду) зафіксована на відеозаписі та передувала завершенню складання протоколу, технічний момент роздрукування документа є фінальною стадією його оформлення, а не моментом початку його складання, а озвучена пропозиція отримати копію свідчила про намір поліцейського забезпечити права особи, передбачені ст. 268 КУпАП, після завершення технічної процедури оформлення. Таким чином, вказані часові інтервали не спростовують факту вчинення адміністративного правопорушення та не є істотним порушенням процедури, яке могло б тягнути за собою визнання протоколу недопустимим доказом.
Доводи ОСОБА_1 щодо упередженого ставлення до нього з боку працівників поліції через наявність давнього конфлікту суд оцінює критично та відхиляє. Вказані твердження є голослівними та не підтверджені жодними належними доказами. Крім того, суд зауважує, що факт відмови від проходження огляду зафіксований за допомогою технічного засобу (відеозапису), який є об`єктивним джерелом доказів. процедура огляду та дії поліцейських відповідали вимогам закону. Тому зазначені доводи ОСОБА_1 не спростовує зафіксованого на відео факту невиконання вимоги про проходження огляду, що й утворює склад адміністративного правопорушення.
Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При визначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд врахував норми ст. 33 КУпАП, санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665,60 гривень.
Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Реквізити для сплати штрафу: назва платежу: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; номер рахунку UA658999980313000149000011001; отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300, код за ЄДРПОУ: 37918230; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу *; 121; код платника; ПІБ адмінштраф.
Реквізити для сплати судового збору: Назва платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави; № рахунку: UA908999980313111256000026001; Назва одержувача коштів: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.
Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя       Орловський В.В.