ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/7973/25 	
Суддя в першій інстанції Біоносенко В.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кулі Володимира Сергійовича про ухвалення додаткового судового рішення за розглядом апеляційних скарг 18 Регіональної військово-лікарської комісії, ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року та на додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до 18 Регіональної військово-лікарської комісії про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2025 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила визнати протиправним та скасувати рішення 18 Регіональної військово-лікарської комісії у формі Протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії №2025-0624 1421-3360-0 від 24.06.2025;
- зобов`язати 18 Регіональну військово-лікарську комісію встановити причинний зв`язок травми, яка призвела до смерті і причини смерті ОСОБА_2 , 1970 р.н. «так, пов`язана із виконанням обов`язків військової служби», рішення ВЛК про причинний зв`язок травми та її наслідків оформити відповідно до вимог керівних документів;
- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення 18 Регіональної військово-лікарської комісії у формі Протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії №2025-0624-1421-3360-0 від 24.06.2025. Зобов`язано 18 Регіональну військово-лікарську комісію встановити причинний зв`язок травми, яка призвела до смерті і причини смерті ОСОБА_2 , 1970 р.н. - "так", пов`язана із виконанням із виконанням обов`язків військової служби", рішення ВЛК про причинний зв`язок травми та її наслідків оформити відповідно до вимог керівних документів. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань 18 Регіональної військово - лікарської комісії на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім дев`яносто шість) гривень.
Додатковим рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі №400/7973/25 про стягнення з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 24000 гривень задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань 18 Регіональної військово - лікарської комісії на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень. В задоволенні заяви представника позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 19000 гривень відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив повністю скасувати рішення суду першої інстанції, у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити.
Не погоджуючись з додатковим рішеннями суду першої інстанції, позивачка також надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким стягнути витрати на професійну правничу допомогу у повному обсязі; стягнути витрати на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2025 року апеляційні скарги 18 Регіональної військово-лікарської комісії, ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року та на додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року залишено без задоволення.
16 грудня 2025 року судом отримано заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кулі Володимира Сергійовича про ухвалення додаткового судового рішення, в якій заявник просить прийняти додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача, судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 000 грн, які поніс позивач, у зв`язку з апеляційною скаргою відповідача на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року. 
Зазначена заява обґрунтована тим, що у справі виникла необхідність здійснення правничої допомоги на стадії апеляційного розгляду, у зв`язку з чим між ОСОБА_1 та адвокатом Кулею В.С. було укладено Додаткову угоду №3 до договору про надання правової допомоги № 020225-2д від 02.02.2025 року, якою регулюється обсяг та вартість відповідних послуг адвоката. Додатковою угодою було обумовлено послуги, які надаються адвокатом та їх вартість. З урахуванням наданих послуг, що складаються із аналізу матеріалів апеляційного провадження, формування правової позиції у суді апеляційної інстанції, узгодження правової позиції, тактики та способу спростування доводів апеляційної скарги з клієнтом, написання та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу у справі та прийнятого судом рішення, сума витрат на професійну правничу допомогу становить – 8 000 гривень, які підлягають стягненню із відповідача.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши та проаналізувавши заяву та матеріали справи, колегія суддів вважає, що є підстави для часткового задоволення заяви, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 252 КАС суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Аналіз наведеної норми адміністративного процесуального законодавства показав, що застосування інституту ухвалення додаткового судового рішення полягає в усуненні неповноти судового рішення.
Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).
Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно п.4 ч.1 ст.1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до п.6, п.9 ч.1 ст.1 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення;
представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно з ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є:
1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
4) надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні;
5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;
6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;
8) надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;
9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Крім того, частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
У постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Колегія суддів зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Колегія суддів зазначає, що нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Необхідно відзначити, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Слід враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Колегія суддів зауважує, що надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинні бути доведені стороною у справі.
Як вбачається з копії ордеру, який міститься в матеріалах справи, адвокат Куля Володимир Сергійович представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги №020225-2д від 02 лютого 2025 року.
Відповідно до Додаткової угоди №3 до договору про надання правової допомоги №020225-2д від 02.02.2025 року, адвокатом Кулею В.С. було надано позивачу наступні види послуг: 
-аналіз матеріалів справи, формування правової позиції у суді апеляційної інстанції, узгодження правової позиції і тактики з клієнтом, написання та подання до суду апеляційної скарги у справі – 12 000, 00 один документ / шість годин; 
-аналіз матеріалів апеляційного провадження, формування правової позиції у суді апеляційної інстанції, узгодження правової позиції, тактики та способу спростування доводів апеляційної скарги з клієнтом, написання та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу у справі - 8 000, 00 грн один документ / чотири годин; 
-участь та представництво інтересів клієнта у судових засіданнях по справі в суді апеляційної інстанції – 4 000, 00 грн / одне судове засідання; 
-подання заяв, клопотань, пояснень – 2 500, 00 грн один документ / дві години.
Як вбачається з копії акту прийому-передачі від 16.12.2025 року, адвокатом Кулею В.С. надано Клієнту наступні послуги в суді апеляційної інстанції за розгляд апеляційної скарги відповідача: здійснено аналіз матеріалів апеляційного провадження, формування правової позиції у суді апеляційної інстанції, узгодження правової позиції, тактики та способу спростування і доводів апеляційної скарги з клієнтом, написання та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року в справі №400/7973/25, на які адвокатом було витрачено 4 годин та вартість послуг склала - 8 000,00 грн.
Відтак, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, а також додані до заяви документи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для спору, колегія суддів приходить до висновку, що співмірним із складністю справи; виконаними представником роботами (наданими послугами); обсягом наданих послуг та виконаних робіт співмірним розміром витрат на професійну правничу допомогу в межах даної справи в суді апеляційної інстанції є 5000 грн.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Кулі Володимира Сергійовича про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 134,139, 252, 311, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кулі Володимира Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до 18 Регіональної військово-лікарської комісії про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань 18 Регіональної військово-лікарської комісії (65044, м. Одеса, вул. Пироговська, 2; код ЄДРПОУ 07825318) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень). 
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко