Справа № 456/2986/24 Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В. 
Провадження № 22-ц/811/3139/25 Доповідач в 2 інстанції: Савуляк Р.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді: Савуляка Р.В.
суддів: Мікуш Ю.Р., Шандра М.М.
секретаря: Заяць Я.І. 
з участю: представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 липня 2025 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2024 року в справі № 456/2986/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з із заявою про перегляд заочного рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2024 року в справі № 456/2986/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 липня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 в поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2024 року в справі № 456/2986/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2024 року в справі № 456/2986/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишено без розгляду.
Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 липня 2025 року оскаржила ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі покликається на те, що воєнний стан є поважною причиною для поновлення процесуальних строків, а суворе застосування судами процесуальних строків щодо звернення до суду із заявами протягом всього періоду дії воєнного стану має ознаки невиправданого обмеження доступу до суду.
Вважає, що пропустила строк для подання заяви про перегляд заочного рішення суду з поважних причин, оскільки проходила курс лікування, в тому числі і закордоном, внаслідок посттравматичного стресового розладу з частими панічними атаками.
Про заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2024 року вона дізналася після повернення в Україну з-за кордону від своєї матері, яка отримала заочне рішення суду.
Просить скасувати ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 липня 2025 року та направити справу до суду першої інстанції для розгляду заяви по суті.
В судове засідання не з`явився ОСОБА_3 , про причини неявки суд апеляційної інстанції не повідомив.
Оскільки ОСОБА_3 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 80), колегія суддів вважає за можливим розглядати справу за його відсутності. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка не надала належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність об`єктивних обставин пропуску строку на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду, що свідчить про відсутність підстав для поновлення такого.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних мотивів.
Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Згідно з ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Судом встановлено, що у червні 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2024 року в справі № 456/2986/25 позов ОСОБА_3 задоволено.
Розірвано шлюб, зареєстрований 01 серпня 2022 року у виконавчого комітеті Моршинської міської ради, актовий запис № 18, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
01 листопада 2024 року ОСОБА_1 отримала заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 8240000082619 (а.с. 31).
Отже, враховуючи вимоги статті 284 ЦПК України, строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2024 року закінчився 21 листопада 2024 року.
Однак, заяву про перегляд заочного рішення суду відповідачка подала лише 25 липня 2025 року, тобто з пропуском двадцятиденного строку з дня вручення їй повного тексту заочного рішення суду.
В заяві про перегляд заявочного рішення суду, ОСОБА_1 звернулася з клопотанням про поновлення строку на подання такої, мотивуючи тим, що заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2024 року вона не отримувала, дізналася про нього випадково з Єдиного державного реєстру судових рішень. 
Разом з тим, наявними в матеріалах справи доказами, а саме, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 8240000082619, спростовуються обставини, вказані ОСОБА_1 як підстава для поновлення пропущеного процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.
Крім того, в заяві про перегляд заочного рішення суду зазначено, що в день його ухвалення ОСОБА_1 проходила курс лікування, однак жодних доказів на підтвердження зазначених обставин, в тому числі і тривалості такого лікування у разі його проходження, відповідачка не надала. 
Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у поновленні пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, оскільки відповідачкою не доведено об`єктивної неможливості подання заяви про перегляд заочного рішення у встановлений законом строк, а також не надано доказів, які б свідчили про наявність поважних причин пропуску строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2024 року в справі № 456/2986/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу у зв`язку з пропуском строку на подання такої за відсутності поважних причин для його поновлення. 
Доводи апеляційної скарги про те, що запровадження воєнного стану є поважною причиною для поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, не заслуговують на увагу, оскільки сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку, що узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22, від 08 грудня 2022 року у справі № 990/102/22, від 22 листопада 2023 року у справі № 761/15289/20 та від 26 червня 2024 року у справі № 644/6794/21.
Обгрунтовуючи клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, відповідачка не навела підстав, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану, які об`єктивно унеможливили подання нею заяви про перегляд заочного рішення суду протягом установленого законом строку.
Покликання апелянта на проходження за кордоном курсу лікування внаслідок посттравматичного стресового розладу з частими панічними атаками не підтверджуються матеріалами справи. 
Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно норм ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, постановлено справедливе судове рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п 1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 липня 2025 року – залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 21 січня 2026 року.

Головуючий: Савуляк Р.В. 

Судді: Мікуш Ю.Р. 

Шандра М.М.