Єдиний унікальний номер 205/1262/26
Номер провадження1-кп/205/557/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 лютого 2026 року місто Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 
розглянувши в приміщенні суду у спрощеному порядку кримінальне провадження за № 12026047120000005 від 7 січня 2026 року за обвинуваченням :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

За результатами спрощеного провадження встановлено, що ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом у військовому званні «солдат», достовірно знаючи вимоги ст. 65,68 Конституції України, ст. 17 ЗУ «Про оборону України, ст.ст. 1,2,24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, та маючи можливість належно їх виконувати, діючи умисно, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння та бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення проти здоров`я особи.
Так, 26 грудня 2025 року близько 17-20 години, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_4 де під час спілкування з ним стався словесний конфлікт в ході якого на ґрунті виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_3 раптово виник кримінально - протиправний умисел спрямований на заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.
26 грудня 2025 року приблизно о 17-20 годині, ОСОБА_3 реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи кримінально-протиправний характер вчинюваних дій, знаходячись обличчям до ОСОБА_4 завдав йому один боковий удар кулаком лівої руки в праве око та один боковий удар правою рукою – в ліве око, після чого зник з місця події. Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді двох синців нижніх повік обох очей, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Зазначені дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.
Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку не оспорюються учасниками судового провадження та визнаються обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_4 про що свідчать додані до обвинувального акта письмові заяви.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.349 КПК України, і у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.
Дослідивши зміст відповідної заяви та матеріалів дізнання, суд приходить до висновку, що заява обвинуваченого ОСОБА_3 є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі а його процесуальна позиція сформована без будь якого стороннього неправомірного впливу на нього.
Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти такого розгляду, про що надав до суду відповідну заяву.
Ухвалою суду від 2 лютого 2026 року, за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст.381 та ст.382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового засідання за відсутності учасників кримінального провадження.
Згідно висновку експерта № 120 е від 14.01.2026 року виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді двох синців нижніх повік обох очей, що спричинені від двох ударів тупого твердого предмету ( предметів) в короткий проміжок часу, одне за одним відносяться до легких тілесних ушкоджень що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі пункту 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст.125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, раніше не судимий, військовослужбовець, не має на утриманні неповнолітніх дітей, у скоєному щиро кається, на обліку в диспансерах та лікарнях міста не перебуває, за місцем служби характеризується посередньо.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, наявністю пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, обставин вчинення кримінального проступку, а також враховуючи, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією статті, при цьому вважає, що саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Судових витрат по справі не має.
Речових доказів по справі не має.
Керуючись ст.ст.100, 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3  визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,0 гривень.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1