Справа № 172/2295/25
Провадження № 2/172/980/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2026 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді – Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання – Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що 06лютого 2010 року з відповідачем укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 19. 10 липня 2025 року рішенням Тернавського міського суду Дніпропетровської області у справі № 183/1088/24 шлюб між ними розірваний. Від сумісного проживання вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою та на її утримання позивачка отримує від відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх його доходів. За час перебування у шлюбі з відповідачем 22.11.2012 року за сумісні кошти на підставі договору купівлі-продажу було придбано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок був зареєстрований на відповідача у КП «Первомайське міське госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» Первомайської міської ради Луганської області. Згідно з оцінкою вартості вказаного житлового будинку його ринкова вартість на теперішній час становить 429677,00 грн. Оскільки житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,1000 га кадастровий номер 4412170300:02:005:0185 з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, то ними була придбана і вказана земельна ділянка на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.11.2012 року, яка також зареєстрована на відповідача. Відповідно до висновку зі звіту про експертну грошову оцінку цієї земельної ділянки її ринкова вартість на теперішній час становить 28100,00 грн. Також 22.11.2012 року за сумісні кошти з відповідачем на підставі договору купівлі-продажу ними була придбана земельна ділянка номер АДРЕСА_2 площею 0,0682 га кадастровий номер 4412170300:02:005:0186 з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до висновку зі звіту про експертну грошову оцінку цієї земельної ділянки її ринкова вартість на теперішній час становить 9584,00 грн. Окрім нерухомого майна, між нею та відповідачем був придбаний автомобіль «Chevrolet Lacetti» номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований на відповідача і ринкова вартість 1/2 частки якого становить 90754,00 грн. Зазначає, що вказане нерухоме та рухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя, тому кожному з подружжя належать рівні права щодо цього майна, тобто як позивачці, так і відповідачу належить по 1/2 частці від всього майна. Окрім цього, враховуючи, що автомобіль «Chevrolet Lacetti» номерний знак НОМЕР_1 перебуває у користуванні відповідача, який фактично проживає в м. Тернівка Павлоградського району Дніпропетровської області, згоди щодо поділу автомобіля сторони не дійшли, автомобіль є неподільною річчю, позивачка вважає за доцільне виділити спірний транспортний засіб відповідачу та стягнути з нього компенсацію половини вартості автомобіля, що становить 90754,00 грн.
Просить суд:
- визнати за  ОСОБА_1 право власності на ідеальну 1/2 частку вартістю 214838,50 грн. житлового будинку літ. А-1, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 122,8 кв.м., житловою площею 77,3 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: Б – сарай з цегли; В – сарай з дерева; Е – погріб з цегли; Ж – гараж з оглядовою ямою-цегла; З – літня кухня з/бетон; И – навіс; К – погріб-камінь; Л – сарай-дерево; М – вбиральня-цегла; О – вбиральня-цегла; П – навіс; №№ 1, 2, 11, 12 – огорожа-дерево, метал, з/бетон; №№ 5, 6 – водогін-метал, цегла; №№ 9-10 – каналізація-чавун, цегла; №№ 13-14 – водогін-метал, цегла; №№ І-ІІ – замощення-асфальт, з/бетон;
- визнати за  ОСОБА_1 право власності на ідеальну 1/2 частку вартістю 14050,00 грн. земельної ділянки загальною площею 0,1000 га кадастровий номер 4412170300:02:005:0185 з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_3 ;
- визнати за  ОСОБА_1 право власності на ідеальну 1/2 частку вартістю 4792,00 грн. земельної ділянки номер АДРЕСА_2 площею 0,0682 га кадастровий номер 4412170300:02:005:0186 з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства;
- поділити між  ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 автомобіль марки «Chevrolet Lacetti» номерний знак НОМЕР_1 , виділивши вказаний транспортний засіб  ОСОБА_2 тастягнути зі  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частки вказаного автомобіля у розмірі 90754,00 грн.;
- стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати.
Представник позивачки ОСОБА_4 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.
Відповідач надав суду заяву про перенесення розгляду справи, вказує, що частково не погоджується з позовними вимогами, оскільки є фактичні обставини та причини, а також зазначає, що його представник перебуває на лікарняному.
Раніше – 28.09.2025 року, відповідач надав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, яке судом було задоволено та направлено матеріали на зазначену ним електрону адресу. Однак до теперішнього часу відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав, будь-яких інших клопотань по суті спору від відповідача не надходило. Будь яка інформація про наявність у відповідача представника до суду не надана.
Суд вважає, що заява про перенесення розгляду справи від 03.02.2026 року не вмотивована взагалі, будь-яких відомостей про представника відповідача у справі немає, у відповідача було більш ніж достатньо часу для надання відзиву у справі, у зв`язку з чим заява відповідача про перенесення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки спрямована на порушення розумних строків у справі. 
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
06лютого 2010 року між сторонами укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 19. 
10 липня 2025 року рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області у справі № 183/1088/24 шлюб між сторонами розірваний. 
Згідно з договором купівлі-продажу від 22.11.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу та зареєстрованого у реєстрі № 2524 та витягу про державну реєстрацію прав, виданого КП «Первомайське міське госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» Первомайської міської ради Луганської області ОСОБА_2 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок був зареєстрований за відповідачем у КП «Первомайське міське госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» Первомайської міської ради Луганської області 28.11.2012 року. 
Згідно з висновком зі звіту про незалежну оцінку вартості вказаного житлового будинку за вищевказаною адресою, проведеного ППСОД ОСОБА_5 , його ринкова вартість станом на дату складання звіту 30.05.2025 року становить 429677,00 грн. 
Відповідно до договору купівлі-продажу від 22.11.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу та зареєстрованого у реєстрі № 2526 та витягу з Державного реєстру правочинів, виданого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу ОСОБА_2 є набувачем земельної ділянки загальною площею 0,1000 га кадастровий номер 4412170300:02:005:0185 з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спорудза адресою: АДРЕСА_3 . 
Відповідно до висновку зі звіту про експертну грошову оцінку вказаної земельної ділянки, проведеного ППСОД ОСОБА_5 , її ринкова вартість станом на дату складання звіту 30.05.2025 року становить 28100,00 грн. 
Відповідно до договору купівлі-продажу від 22.11.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу та зареєстрованого у реєстрі № 2527 та витягу з Державного реєстру правочинів, виданого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу ОСОБА_2 є набувачем земельної ділянки площею 0,0682 га кадастровий номер 4412170300:02:005:0186 з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства. 
Відповідно до висновку зі звіту про експертну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки, проведеного ППСОД ОСОБА_5 , її ринкова вартість станом на дату складання звіту 30.05.2025 року становить 9584,00 грн.
З витягу з Єдиного державного реєстру МВС від 07.08.2025 року вбачається, що ОСОБА_2 є власником автомобіля марки «Chevrolet Lacetti» 2007 року випуску зеленого кольору, VIN код НОМЕР_2 . Дата першої реєстрації ТЗ 15.09.2010, дата останньої реєстрації ТЗ 28.02.2019, місце проведення останньої реєстрації ТСЦ 4444.
Відповідно до звіту № 8052 про оцінку транспортного засобу, проведеного ФОП ОСОБА_6 , ринкова вартість автомобіля «Chevrolet Lacetti» номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 станом на дату складання оцінки 18.06.2025 року становить 181508,00 грн.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частина 1 ст. 61 СК України визначає, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Згідно з частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.
Частинами 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» видно, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. 
Таким чином, позивачка довела достатніми, достовірним та належними письмовими доказами, що спірне майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянкиз кадастровими номерами 4412170300:02:005:0185, 4412170300:02:005:0186, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , були придбані під час шлюбу сторін. Матеріали справи не містять відомостей про те, що між сторонами укладався шлюбний договір, наявність домовленості між сторонами щодо збільшення або зменшення часток майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, укладення між сторонами договору про поділ спільного майна. Тому зазначене нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і відповідно до чинного законодавства підлягає поділу між подружжям в річних частинах. 
Щодо позовних вимог про грошову компенсацію 1/2 частини ринкової вартості автомобіля марки «Chevrolet Lacetti» номерний знак НОМЕР_1 суд зазначає, що відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.
За приписами ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки в спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно регулюються ст. 364 ЦК України. 
Відповідно до частин першої та другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Статтею 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.
У своїй постанові від 08.02.2022 року у справі № 209/3085/20 Велика Палата Верховного Суду з метою дотримання балансу прав та інтересів сторін спірних правовідносин відступила від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 6-2811цс15 щодо застосування приписів частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України про обов`язковість надання одним із подружжя згоди на отримання компенсації вартості частки у праві спільної сумісної власності на майно, та обов`язковість внесення іншим із подружжя на депозитний рахунок суду відповідної суми у справах, у яких позивач заявляє про стягнення з відповідача компенсації за належну позивачеві у праві спільної сумісної власності частку та зазначає, що якщо позивач просить припинити не право власності відповідача на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації, а своє право на частку у цьому майні та стягнути компенсацію з відповідача, то на ці правовідносини поширюються, зокрема, положення частини другої статті 364 ЦК України. Відповідний припис передбачає, що співвласник, частку якого у майні не можна виділити в натурі, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.
Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки. Отже, у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації (аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 03 лютого 2020 року у справі № 235/5146/16-ц (провадження № 61-37616 св 18); від 03 червня 2020 року у справі № 487/6195/16-ц (провадження № 61-46326св18); від 30 вересня 2020 року у справі № 552/1514/19 (провадження № 61-21084 св 19; від 24 березня 2021 року у справі № 501/2211/18 (провадження № 61-19084 св 20)).
Таким чином, позивач довів достатніми, належними та достовірними письмовими доказами, що спірне майно, а саме автомобіль марки «Chevrolet Lacetti» номерний знак НОМЕР_1 , був придбаний під час зареєстрованого у встановленому порядку шлюбу сторін. Тому транспортний засіб є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і відповідно до чинного законодавства підлягає поділу між подружжям у рівних частинах, однак, враховуючи, що транспортний засіб є неподільною річчю, а позивачка просить стягнути з відповідача грошову компенсацію у розмірі половини ринкової вартості рухомого майна, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 в цій частині, що відповідає вищевказаним правовим позиціям Верховного Суду із зазначених правовідносин.
Разом з цим, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо іншої частини нерухомого та рухомого майна, адже у позові ставилося питання про здійснення поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за відповідачем право власності на 1/2 частку спірного нерухомого та рухомого майна.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Враховуючи викладене, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з підстав вказаних вище.
Питання про розподіл судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 358, 364, 368-369, 372 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 68, 69, 70, 71 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, –

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя – задовольнити частково.
2. Визнати за  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на 1/2 частку вартістю 214838,50 грн. житлового будинку літ. А-1, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 122,8 кв.м., житловою площею 77,3 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: Б – сарай з цегли; В – сарай з дерева; Е – погріб з цегли; Ж – гараж з оглядовою ямою-цегла; З – літня кухня з/бетон; И – навіс; К – погріб-камінь; Л – сарай-дерево; М – вбиральня-цегла; О – вбиральня-цегла; П – навіс; №№ 1, 2, 11, 12 – огорожа-дерево, метал, з/бетон; №№ 5, 6 – водогін-метал, цегла; №№ 9-10 – каналізація-чавун, цегла; №№ 13-14 – водогін-метал, цегла; №№ І-ІІ – замощення-асфальт, з/бетон.
3. Визнати за  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 право власності на 1/2 частку вартістю 214838,50 грн. житлового будинку літ. А-1, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 122,8 кв.м., житловою площею 77,3 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: Б – сарай з цегли; В – сарай з дерева; Е – погріб з цегли; Ж – гараж з оглядовою ямою-цегла; З – літня кухня з/бетон; И – навіс; К – погріб-камінь; Л – сарай-дерево; М – вбиральня-цегла; О – вбиральня-цегла; П – навіс; №№ 1, 2, 11, 12 – огорожа-дерево, метал, з/бетон; №№ 5, 6 – водогін-метал, цегла; №№ 9-10 – каналізація-чавун, цегла; №№ 13-14 – водогін-метал, цегла; №№ І-ІІ – замощення-асфальт, з/бетон.
4. Визнати за  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на 1/2 частку вартістю 14050,00 грн. земельної ділянки загальною площею 0,1000 га кадастровий номер 4412170300:02:005:0185 з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_3 .
5. Визнати за  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 право власності на 1/2 частку вартістю 14050,00 грн. земельної ділянки загальною площею 0,1000 га кадастровий номер 4412170300:02:005:0185 з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_3 .
6. Визнати за  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на 1/2 частку вартістю 4792,00 грн. земельної ділянки номер АДРЕСА_2 площею 0,0682 га кадастровий номер 4412170300:02:005:0186 з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства.
7. Визнати за  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 право власності на 1/2 частку вартістю 4792,00 грн. земельної ділянки номер АДРЕСА_2 площею 0,0682 га кадастровий номер 4412170300:02:005:0186 з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства.
8. Поділити між  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 та  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 автомобіль марки «Chevrolet Lacetti» номерний знак НОМЕР_1 , виділивши вказаний транспортний засіб  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 тастягнути зі  ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 компенсацію вартості 1/2 частки вказаного автомобіля у розмірі 90754 (дев`яносто тисяч сімсот п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.
9. Стягнути зі ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви до суду в сумі 3244,35 грн., за подання заяви про забезпечення позову до суду в сумі 605,60 грн., витрат з оцінки спірного сумісного майна в загальній сумі 6200,00 грн. 
10. Заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2025 року у вигляді накладення арешту та заборонити будь-яким особам проводити дії по відчуженню спірного майна – автомобіля «CHEVROLET LACETTI» номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 , продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя  І.Г. Битяк