П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/19086/24	

Перша інстанція суддя Самойлюк Г.П.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Єщенка О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Військовій частині НОМЕР_1 , а саме: 
- визнання протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2014-2022 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою КМУ від 01 серпня 2012 року № 702 «Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах»;
- зобов`язання нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 90 невикористаних днів додаткової відпустки за 2014-2022 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою КМУ від 01 серпня 2012 року № 702 «Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах».
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року задоволено позов.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги відповідача обґрунтовано тим, що позивач, перебуваючи на посаді старшого оператора та оператора відділення документованого зв`язку взводу телекомунікаційних систем роти зв`язку батальйону зв`язку та автоматизованих систем управління, не ніс бойових чергувань з протиповітряної оборони, а також не забезпечував недоторканність повітряного простору та простору в межах територіального моря України. 
Таким чином, апелянт вважає, що позивач не набув права на додаткову відпустку у 2014-2022 роках, а як наслідок не має права на отримання спірної компенсації.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 01 листопада 2006 року по 23 лютого 2022 року проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 на посадах оператора та старшого оператора.
Відповідно до наказу Військової частини НОМЕР_1 № 42 від 23 лютого 2022 року позивача з 23 лютого 2022 року звільнено з військової служби за сімейними обставинами.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 23 лютого 2022 року № 42, позивачу виплачено винагороду за бойове чергування у лютому 2022 року. 
При цьому, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки за 2014-2022 роки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою КМУ від 01 серпня 2012 року № 702 «Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах», позивач звернувся до суду з даним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваної бездіяльності, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ст. 1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно ч. 4 ст. 10-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я, крім військовослужбовців строкової військової служби, надається щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої щорічної додаткової відпустки визначається залежно від часу проходження служби в цих умовах та не може перевищувати 15 календарних днів.
Перелік місцевостей з особливими природними географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, військових посад, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також порядок надання та тривалість щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах визначаються Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовцям, які одночасно мають право на отримання щорічної додаткової відпустки, передбаченої абзацом першим цього пункту та іншими законами, щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення надається за однією з підстав за вибором військовослужбовця.
При цьому, на виконання положень ч. 4 ст. 10-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою КМУ від 01 серпня 2012 р. № 702 затверджено військових посад Збройних Сил, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, що дають право на щорічну додаткову відпустку.
Додатком № 2 до постанови КМУ від 01 серпня 2012 року № 702 затверджено Перелік військових посад Збройних Сил, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, що дають право на щорічну додаткову відпустку.
Згідно зазначеного Переліку, посади військовослужбовців, які несуть бойове чергування з протиповітряної оборони, протичовнової оборони, спеціальне чергування з протипідводно-диверсійної оборони та забезпечують недоторканність повітряного простору та простору в межах територіального моря України, а саме операторів, старших операторів, мають право додаткову відпустку, максимальною тривалістю 10 календарних днів (п. 96).
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2012 року № 702 затверджено Порядок надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я (далі – Порядок № 702).
Згідно п. 1 Порядку № 702, щорічні додаткові відпустки із збереженням грошового та матеріального забезпечення за виконання обов`язків військової служби в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами, пов`язане з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я (далі - додаткова відпустка), надаються військовослужбовцям у році, що настає після календарного року, під час якого військовослужбовці проходили військову службу в умовах та (або) на посадах, виконання обов`язків військової служби за якими надає право на зазначену додаткову відпустку (крім військовослужбовців строкової служби), і можуть бути використані за їх бажанням одночасно із щорічною основною відпусткою або окремо.
Згідно п. 2 Порядку № 702, додаткова відпустка військовослужбовцям, зазначеним у пунктах 1-157 додатка 2 до постанови від 1 серпня 2012 року № 702 (далі - постанова), надається із розрахунку: 1 доба додаткової відпустки за кожні 6 діб чергувань.
Згідно п. 12 Порядку № 702, облік часу виконання обов`язків військової служби за кожною умовою (посадою) здійснюється командиром (начальником) або уповноваженою ним особою.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за 2014-2022 роки, передбаченої ч. 4 ст. 10-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою КМУ від 01 серпня 2012 року № 702 «Про затвердження переліку місцевостей з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами та переліків військових посад, виконання обов`язків військової служби за якими пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням, ризиком для життя і здоров`я, а також Порядку надання та визначення тривалості щорічної додаткової відпустки залежно від часу проходження служби в зазначених умовах».
Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, у межах доводів та вимог апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 , а також надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, з аналізу вищевикладених норм матеріального права вбачається, що військовослужбовцям, виконання обов`язків військової служби яких пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням надається щорічна додаткова відпустка із збереженням грошового та матеріального забезпечення.
Зокрема, відповідна відпустку надається операторам, старшим операторам Збройних Сил, які несуть бойове чергування з протиповітряної оборони, протичовнової оборони, спеціальне чергування з протипідводно-диверсійної оборони та забезпечують недоторканність повітряного простору та простору в межах територіального моря України.
При цьому, максимальна тривалість відповідної відпустки для операторів, старших операторів Збройних Сил складає 10 календарних днів, а фактично відпустка надається із розрахунку 1 доба додаткової відпустки за кожні 6 діб чергувань.
Тобто, сам факт проходження військової служби на зазначених посадах не є достатньою підставою для надання зазначеної відпустки, оскільки необхідною умовою для отримання такої відпустки є несення бойових чергувань з протиповітряної оборони, протичовнової оборони, спеціальних чергувань з протипідводно-диверсійної оборони та забезпечення недоторканості повітряного простору та простору в межах територіального моря України.
В свою чергу, заперечуючи право позивача на отримання додаткової відпустки, суб`єкт владних повноважень зазначає, що позивач у спірному періоді взагалі не ніс бойових чергувань з протиповітряної оборони, протичовнової оборони, спеціальних чергувань з протипідводно-диверсійної оборони та забезпечення недоторканості повітряного простору та простору в межах територіального моря України.
Між тим, як вірно акцентовано судом першої інстанції, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Так, зі змісту наказу Військової частини НОМЕР_1 № 42 від 23 лютого 2022 року вбачається, що лише за останні 23 дні служби у лютому 2022 року позивач ніс бойове чергування 5 разів.
Крім того, у наказі Військової частини НОМЕР_1 № 42 від 23 лютого 2022 року зазначено, що позивачу у 2014-2022 роках додаткова відпустка за виконання обов`язків військової служби, яке пов`язано з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або здійснюється в особливих природних географічних, геологічних, кліматичних і екологічних умовах та умовах підвищеного ризику для життя і здоров`я, не надавалась.
В свою чергу, за умови, що набуття права на додаткову відпустку та фактичне використання такої додаткової відпустки не є тотожними поняттями, враховуючи зміст наказу Військової частини НОМЕР_1 № 42 від 23 лютого 2022 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Військовою частиною НОМЕР_1 не доведено правомірності оскаржуваної бездіяльності, а як наслідок колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування позивачу спірної компенсації, з урахуванням положень постанови КМУ від 01 серпня 2012 року № 702.
Між тим, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

           Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
           Судді	  	О.В. Єщенко    А.В. Крусян