Справа № 520/28602/25
Провадження № 2-а/646/118/2025

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.26       м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого – суддя Серпутько Д.Є.,
за участі секретаря судового засідання – Жадан А.О.,
розглянувши у приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо формування та відображення у сервісі «Резерв+»/Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про позивача як такого, що перебуває у «розшуку»/вчинив «порушення правил військового обліку» з підстави «не стали на військовий облік за новою адресою»;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 вилучити (скасувати) щодо позивача всі позначки в « ІНФОРМАЦІЯ_3 »/«Резерв+», пов`язані з «порушенням правил військового обліку», «не стали на військовий облік за новою адресою» та «розшуком» та привести відомості обліку позивача у відповідність до вимог Порядку № 1487 та Постанови № 560, відобразивши відсутність установленого факту притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що є незмінним – позивач не змінював місця проживання та не здійснював реєстрації місця проживання за новою (іншою) адресою. 
23.10.2025 року позивач отримав витяг з мобільного застосунку «Резерв+», згідно з яким у його військово-обліковому документі відображено позначку «порушення правил військового обліку»/причина розшуку «не стали на військовий облік за новою адресою», із датою початку розшуку – 11.06.2025 року, дата уточнення даних – 17.08.2025 року.
Позивач повісток, повідомлень чи вимог ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо необхідності стати на військовий облік «за новою адресою» не отримував; поштові відправлення з цього приводу за його адресою не вручалися. 17.10.2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю складу правопорушення та спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності (заява надіслана цінним листом з описом вкладення та фіскальною квитанцією АТ «Укрпошта» (накладна № 05053871999696 від 17.10.2025 року)).
23.10.2025 року відповідач листом № 561 надав відповідь на звернення відповідача, згідно з яким позивача з 11.06.2025 року оголошено в розшук на підставі «не стали на військовий облік при зміні місця проживання», а також запропоновано подати заяву про визнання правопорушення та з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідачем не надано жодних доказів зміни позивачем місця проживання, не повідомлено про складення протоколу або постанови у справі про адміністративне правопорушення та не усунуто позначку «розшук/порушення військового обліку» у «Резерв+», у зв`язку із чим позивач звертається до суду.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2025 року адміністративну справу № 520/28602/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, передано за підсудністю до Основ`янського районного суду міста Харкова.
02.12.2025 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративна справа надійшла у провадження судді Серпутько Д.Є.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 08.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
25.12.2025 року за вх. № 58565 до суду надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач просить суд розглянути справу без участі представника відповідача та відмовити позивачу у задоволенні позову, судові витрати покласти на позивача, обґрунтовуючи відзив тим, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , картотека обліку: картотека вільних залишків, підкартотека: підлягають призову на військову службу під час мобілізації. Також відповідачем зазначається, що позивач перебуває у розшуку, оскільки змінив місце проживання і не став на військовий облік у ТЦК та СП протягом 7 днів (ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»), водночас провадження про адміністративне правопорушення за ст. 210 та 210-1 КУпАП відносно позивача не відкривалося, протоколи не складалися, постанови не виносилися, штрафи не накладалися. Окрім того, відповідач вказує, що не є розпорядником інформації, яка міститься у «Резерв+», а підстави для винесення постанови та зняття позивача з розшуку відсутні.
07.01.2026 року за вх. № 583 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно з якою позивач просить суд відхилити доводи, викладені у відзиві на позовну заяву як необґрунтовані та такі, що не спростовують позовних вимог, позов задовольнити у повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.
Сторони у судові засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового розгляду.
Суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність доказів, які містяться в матеріалах справи, приходить до таких висновків.
Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку відсутня, позивачем не отримувалась та не направлялась до виконання до органів або осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також щодо загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно з частинами 1, 2 статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
За змістом частини 9 статті 1 цього Закону щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники – особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники – особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані – особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти – особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частини 1 статті 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частиною 6 статті 2 цього Закону визначені види військової служби, серед яких: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу.
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 14 статті 2 цього Закону).
Частиною 3 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Згідно з частиною 1 статті 34 цього Закону персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Частиною 3 ст. 37 цього Закону передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік. У разі декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання, поданою в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки на підставі відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі, надісланих органами реєстрації через Єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ України до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до частини 4 статті 37 цього ж Закону у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії воєнного стану призовники, військовозобов`язані та резервісти, які залишили або покинули своє місце проживання, зобов`язані в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи стати на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України – у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України – у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідному підрозділу розвідувальних органів України).
У відповідності до ч. 11 ст. 38 цього Закону призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні» введений воєнний стан з 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває до теперішнього часу.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначаються у Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
У статті 1 цього Закону визначено, що мобілізація – комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту – на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації:
- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України – за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України – за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
- надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;
- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України – за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2012 року № 1487.
Зазначеною постановою Кабінету Міністрів України затверджено також Додаток 2 до Порядку № 1487, яким є Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пунктами 1, 7-8, 10 Правил військового обліку визначено, що військовозобов`язані та резервісти повинні:
1) перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання – у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ – у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ, військовозобов`язані розвідувальних органів – у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) – в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності;
7) особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік;
8) у випадку зміни персональних даних, зазначених у пунктах 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», повідомляти про такі зміни в семиденний строк через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або особисто шляхом прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу (для військовозобов`язаних та резервістів СБУ чи розвідувальних органів – до відповідного органу СБУ чи розвідувального органу України). Такі персональні дані можуть повідомлятися не частіше ніж один раз на сім днів через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;
10) звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.
Відповідно до статті 1 частини 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів – це інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (частина перша статті 2 цього Закону).
Згідно з приписами статті 5 частин 8, 9 цього Закону органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Таким чином, із аналізу наведених приписів законодавства слідує, що відповідач є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати актуалізацію бази даних, які до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Водночас за змістом частини першої статті 7 цього Закону до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема місце проживання та місце перебування; номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
Стаття 210 та стаття 210-1 КУпАП регламентують відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку та порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Як слідує з положень ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Відповідно до пункту 79 Порядку № 1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, посадовими особами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій правил військового обліку, законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також зіпсуттям або недбалим зберіганням військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними та резервістами, які перебувають у запасі СБУ, Служби зовнішньої розвідки).
Отже, із вищевикладених правових приписів слідує, що до повноважень відповідача як територіального центру комплектування та соціальної підтримки належить притягнення військовозобов`язаного до відповідальності за порушення правил військового обліку з прийняттям відповідної постанови, а також внесення відповідачем до Реєстру таких даних про притягнення військовозобов`язаного до адміністративної відповідальності.
Відповідач зазначив, що позивача до адміністративної відповідальності за ст. 210, ст. 210-1 КУпАП не притягали, відповідної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не приймалося. 
Водночас позивач не змінював зареєстроване місце проживання та виконав свій обов`язок щодо уточнення облікових даних 17.08.2025 року, що підтверджується копією електронного військово-облікового документу № 230520251455453900107.
Також відповідач не надав доказів суду про зміну зареєстрованого місця проживання позивача та виникнення у позивача обов`язку стати на військовий облік за новою адресою.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» основними засадами ведення Реєстру є: обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; повнота та актуалізація відомостей Реєстру.
Суд звертає увагу, що до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів підлягають внесенню дані саме про притягнення до відповідальності за порушення правил військового обліку, та чинним законодавством не передбачено підстав для внесення до відповідного реєстру відомостей про порушення правил військового обліку особою до притягнення такої особи до адміністративної відповідальності в установленому законом порядку за вчинення відповідного правопорушення, також Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» не передбачено внесення відомостей про оголошення призовника, військовозобов`язаного чи резервіста у розшук до відповідного реєстру.
Водночас докази про притягнення позивача до адміністративної відповідальності в установленому законом порядку за порушення правил військового обліку у матеріалах справи відсутні, та відповідачем наголошено, що позивач не притягувався до адміністративної відповідальності за відповідними статтями КУпАП.
Окрім цього, суд враховує, що у застосунку «Резерв+» вказано, що позивачем вчасно уточнено облікові дані.
За таких обставин позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача, які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку й оголошення позивача в розшук та зобов`язання відповідача виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення позивачем правил військового обліку позивачем та про оголошення позивача в розшук підлягають задоволенню.
Щодо вимог про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідача подати до суду відповідні звіти, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Тобто, встановлення такого виду судового контролю за виконанням рішення суду є правом, а не обов`язком суду.
З урахуванням викладеного та встановлених фактичних обставин справи, суд не вбачає необхідності для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній адміністративній справі, оскільки відсутні підстави вважати, що відповідачем рішення суду не буде виконано. 
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат суд виходить із таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Таким чином, враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 255 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення відомостей про порушення правил військового обліку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , та оголошення його в розшук до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів /сервісу «Резерв+».
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити відомості про порушення правил військового обліку відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та про оголошення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розшук з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів/сервісу «Резерв+».
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги.

Суддя          Д.Є. Серпутько