ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2026 року	справа № 380/19983/25	

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Крутько О.В., розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідач 2), Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач 3), в якому просить: 
визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду заяви про виключення з військового обліку ОСОБА_1 на підставі п.6 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 06.05.2024;
визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо мобілізації ОСОБА_1 під час особливого періоду та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_5 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації" в частині призову ОСОБА_1 ; 
визнати протиправним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 в частині призначення та зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та приступлення до виконання службових обов`язків за посадою. 
Позивач подав заяву про залучення співвідповідача – ВЧ НОМЕР_2 , яка мотивується тим, що позивач переведений до зазначеної військової частини для подальшого проходження військової служби.
Суд розглянув заяву та дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки позивач не зазначив жодних вимог до ВЧ НОМЕР_2 , тому відсутні підстави для залучення ВЧ НОМЕР_2 до участі у справі як відповідача.
Аргументи учасників справи.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 13.02.2004 прийнятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_7 . Згідно вироку місцевого суду Шевченківського району м.Львова від 12.12.2002 року, позивача було визнано винним за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на один рік та вибрано міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд. 06.05.2024 позивачем було сформовано та скеровано на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про виключення з військового обліку на підставі п.6 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Позивач повідомляє, що він не отримав жодної відповіді щодо прийнятого рішення від посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_8 . В подальшому позивача протиправно мобілізовано ІНФОРМАЦІЯ_4 і направлено для проходження військової служби у Військову частину НОМЕР_1 .
Позивач зазначає, що виключення громадянина України з військового обліку як такого, що раніше був засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину свідчить про те, що держава в особі компетентного органу (Військового комісаріату чи ТЦК та СП) прийняла рішення про виключення особи з військового обліку на підставі №2232-ХІІ та звільнила цю особу від виконання військового обов`язку.
Відповідач 1 проти позову заперечив, подав відзив на позовну заяву, у якому вказав, що згідно даних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_9 та призваний чи прийнятий на військову службу. У Центрі відсутні відомості, щодо виключення з військового обліку ОСОБА_1  06.05.2024 позивачем було сформовано та скеровано на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про виключення з військового обліку на підставі п.6 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як громадянина України, який раніше був засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину. 16.05.2024 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшла заява ОСОБА_1 від 15.05.2024, яка зареєстрована за вхідним номером №13739, щодо виключення з військового обліку, на підставі п.6 ч.6 ст. 37 «Про військовий обов`язок і військову службу». Заява ОСОБА_1 розглянута Центром відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та надано відповідь за вихідним номером №5415 від 23.05.2024, яка скеровано простою поштовою кореспонденцією на адресу заявника. Станом на 23.05.2024 позивач особисто у Центр не звертався, заяв про зняття з військового обліку не подавав.
Відповідач 3 проти позову заперечив, подав відзив на позовну заяву, зазначив, що Військова частина НОМЕР_1 , видаючи наказ про зарахування позивача до списків особового складу, діяла на підставі іменного списку, наданого ІНФОРМАЦІЯ_10 , та виходила з презумпції належного виконання цим органом обов`язку щодо перевірки наявності або відсутності підстав для надання відстрочки. Перевірка таких підстав та надання відстрочок не належать до компетенції військової частини. Згідно з п. 14 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міноборони, затвердженої наказом МО України №280 від 15.09.2022, зарахування військовозобов`язаного до списків особового складу здійснюється в день прибуття на підставі іменних списків команд, приписів та документів, що посвідчують особу. У межах повноважень військова частина НОМЕР_1 , на підставі наказу №259 від 04.09.2025, зарахувала позивача, направленого з ІНФОРМАЦІЯ_5 до списків особового складу для проходження базової та фахової підготовки, поставила його на всі види забезпечення та призначила на посаду курсанта. 
Позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву, у якому повідомляє, що він не отримував відповіді на заяву, яку подавав до відповідача 1 та звертає увагу, що копію відповіді на заяву не було долучено до відзиву на позовну заяву та ставить під сумнів розгляд заяви та прийняття рішення за результатами її розгляду.
Обставини справи, встановлені судом.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , 13.02.2004 прийнятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_7 
Згідно вироку місцевого суду Шевченківського району м.Львова від 12.12.2002 року, позивача було визнано винним за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання до трьох років позбавлення волі. 
06.05.2024 позивачем було сформовано та скеровано на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про виключення з військового обліку на підставі п.6 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Заява надійшла на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 16.05.2024 та зареєстрована за вхідним номером №13739.
Позивач відповідь на зазначену заяву не отримав.
04.09.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 видав наказ № 1709 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період», згідно якого призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлено до Військової частини НОМЕР_3 солдата ОСОБА_1 , 1987 р.н., РНОКПП НОМЕР_4 .
У подальшому, командир Військової частини НОМЕР_1 прийняв наказ № 259 від 04.09.2025, згідно якого з 04.09.2025 зарахував до списку особового складу військової частини та на всі види забезпечення солдата ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з бездіяльністю, діями та рішеннями відповідачів позивач звернувся з цим позовом до суду.
Норми права, що підлягають застосуванню та висновки щодо правозастосування.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Приписи ст. 1 цього закону передбачають, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487.
Відповідно до положень п.79 цього Порядку районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки зокрема організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством.
Згідно приписів ч.1 ст. 37 Закону №2232 (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.
Згідно приписів ч.6 ст. 37 Закону №2232 (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Згідно п.6 ч.6 ст.37 Закону № 2232-XII (в редакції чинній до 18.05.2024) виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних Служби зовнішньої розвідки України у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, зокрема, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Суд звертає увагу, що із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-IX, який набрав законної сили 18.05.2024 року, редакція частини 6 статті 37 Закону № 2232 зазнала змін, внаслідок яких, пункт 6 частини 6 було виключено.
Отже, станом на час виникнення спірних правовідносин приписи ч. 6 ст. 37 Закону № 2232 не передбачають такої підстави для виключення з військового обліку як засудження до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, а в силу приписів ч.1 ст. 37 Закону №2232 позивач є громадянином України, який підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних.
Крім того, 18.05.2024 року набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі Порядок № 560).
Згідно пункту 4 розділу «Загальні питання» Порядку № 560, на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані:
особи, звільнені з військової служби у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади». Такі особи, призвані на військову службу під час мобілізації, призначаються на військові посади, крім посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади;
особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України;
особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи призиваються на військову службу під час мобілізації за рішенням Генерального штабу Збройних Сил, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;
засуджені особи, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, крім тих, які засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин.
Отже, з 18 травня 2024 року редакція частини 6 статті 37 Закону № 2232-ХІІ не передбачає такої підстави для виключення з військового обліку як засудження до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, більш того, з цього часу передбачена можливість особи, яку раніше було засуджено до позбавлення волі, за вчинення тяжкого злочину.
Отже, підстава "які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину" була виключена з переліку таких, згідно з якими відбувалось виключення з військового обліку.
Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
В абзацах першому і другому пункту 2 мотивувальної частини рішення від 09.02.1999 № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів Конституційний Суд України зазначив, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).
За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правових актів в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
З наведеного слідує, що з 18.05.2024 громадяни України, які раніше перебували на військовому обліку та були виключені з військового обліку військовозобов`язаних на підставі пункту 6 частини шостої статті 37 Закону № 2232-ХІІ (у редакції, чинній до 17.05.2024), підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних, оскільки відпала підстава за якою їх було виключено з військового обліку.
З огляду на наведені вище положення Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Порядку № 560, з 18.05.2024 особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, підлягають взяттю на військовий облік та можуть бути призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Таким чином, існування у позивача підстав для виключення з військового обліку військовозобов`язаних не підтверджено.
В свою чергу, оскільки позивач перебував на військовому обліку військовозобов`язаних, 04.09.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 правомірно видав наказ № 1709 «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період», згідно якого призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлено до Військової частини НОМЕР_3 солдата ОСОБА_1 , 1987 р.н., РНОКПП НОМЕР_4 . У подальшому, командир Військової частини НОМЕР_1 , на підставі наказу №259 від 04.09.2025, за наявності підстав прийняв наказ № 259 від 04.09.2025, згідно якого з 04.09.2025 зарахував до списку особового складу військової частини та на всі види забезпечення солдата ОСОБА_1 .
Відтак, позовні вимоги про визнання визнати дій ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо мобілізації ОСОБА_1 під час особливого періоду та скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_5 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації" в частині призову ОСОБА_1 , а також визнання протиправним та скасування наказу Військової частини НОМЕР_1 в частині призначення та зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 не підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_8 щодо нерозгляду заяви про виключення з військового обліку ОСОБА_1 на підставі п.6 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 06.05.2024, то суд враховує, що відповідач 1 не надав доказів надання відповіді на зазначену заяву та направлення такої відповіді позивачу. Отже, у цій частині позовні вимоги належить задовольнити.
Враховуючи встановлені в сукупності обставини справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково.
Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує питання судових витрат.
Судові витрати позивача зі сплати судового збору за п.1 позовних вимог покласти на відповідача 1.
Керуючись статтями 2, 8-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 293, 295 КАС України суд
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 про виключення з військового обліку на підставі п.6 ч.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 06.05.2024 (вх. № 13739 від 16.05.2024).
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) сплачений судовий збір у розмірі 968, 40 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім грн. 40 коп)
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя	Крутько Олена Василівна